# data[].attributes.attachment_caption
Christian d. 6.´s ambitiøse anordning om skolerne på landet

# data[].attributes.body
Der blev med denne lov indført skolepligt for børnene på landet/de fattige familiers børn, imens man kun hævdede undervisningpligt for de velhavende familiers børn.

Der blev undervist i Luthers katekismus. Herefter gratis undervisning i en af de ældste undervisningstraditioner, læsning, efterfulgt af skrivning og regning mod betaling.

Det væsentlige at bide mærke i for denne lov er, at mantraet var først at danne gode kristne, og dernæst at danne gode borgere. Kristendommen var central i samfundet og blev draget med ind i skolen. På den måde står det tydeligt frem, at kristendommen og de kristne værdier er byggestenene i den danske folkeskole.

# data[].attributes.attachment_caption
En ny folkeskolelov vedtages i lyset af oplysningstidens nye tanker der vinder frem i tidens tendenser

# data[].attributes.headline
Året 1814 - Danmarks første reelle skolelov! 

# data[].attributes.subject
Året 1814 - Danmarks første reelle skolelov! 

# data[].attributes.body
Der nedsættes i 1789 en skolekommission i Danmark.
Ud af dette kommer der i 1814 en ny skolelov som indebærer nye og mere seriøse rammer for undervisningen i Danmark, sammelignet med 1739-anordningen.

Den daværende statsmagt var interesseret i at øge samfundets økonomiske vækst, og derfor er denne lov et forsøg på at effektivisere almueskolerne.

Det er ikke længere kun et minimumskrav at børn modtager undervisning i kristendom og læsning, nu skal skrivning og regning ligeledes være en gratis integreret del af undervisningen.

Børn har som følge af denne lov pligt til deltagelse i undervisning fra 7 år. Der oprettes yderligere skoler i alle landssogn.

Den overordnede formålsformulering går igen fra 1739; først ønsker man at danne gode kristne, herefter gode borgere.

Tilhørende til 1814-anordningen hører et bilag som retter sig mod at sætte følgende rammer og tiltag for lærerne:

Øget instruktion i at undervise og varetage børnene ud fra formålsformuleringen

Håndtering af normer, herunder hygiejne

En beskrivelse af lærens pligt til at sikre børnene bliver velopdragne og dannede mennesker

I 1855 vedtages loven om skolefrihed. Skolepligten for de fattige børn erstattes med undervisningspligt...

Denne skolelov er væsentlig, set i lyset af vor tids egne tendenser til effektivisering. Man benytter allerede skolen som middel til effektivisering af samfundet i 1814. Herudover forekommer her det første større fokus på lærernes rolle og den efterfølgende betydende skolefrihed som vi også kender fra i dag.

# data[].attributes.body
Man oprettede forholdsvis konkrete og uddybbende mål for de forskellige fag, hvordan målene skal nås, herunder indhold og omfang ved hjælp af læseplanens specifikke ugentlige timeplaner for skolens undervisning.

Læren fik inden for rammerne herfra frihed til at skabe undervisningen som ønsket - som vi også kender det fra undervisningen i dag.

Såkaldt anskuelsesundervisning blev en vigtig del. Her benyttede man sig af samtaler med børnene ud fra vægbilleder, tegning på anskuelsestavlen, genstande fra virkeligheden mm.

Overordnet ønskede man at udvikle børns evne til at tænke fremad, og ikke bare udvikle dem til at huske stof som tidligere. Ligeledes var formålet med anskuelsen en øget interesse for at udvikle børnenes sansning og forestillingsevne (Disse "mål" tog dog mange år at opnå, men er ikke desto mindre en vigtig del af cirkulæret).

Dette cirkulære giver et væsenligt billede af synet på udviklingen af skole, undervisning og børnene selv.

# data[].attributes.attachment_caption
Magtcentralen ser sig nødsagtet til at rette skolens formål ind, som følge af samfundets erhversmæssige forandringer

# data[].attributes.headline
Året 1937 - Urbanisering & Industrialisering

# data[].attributes.subject
Året 1937 - Urbanisering & Industrialisering

# data[].attributes.body
1937-anordningens formålsformulering møder moderne konkurrencestats-tendenser. Formålsformuleringen i 1937-loven var forandret i takt med samfundets urbanisering og industrialisering, og lød nu på; at udvikle barnets evner og personlige egenskaber.

Peter Kemp argumenterer for, at ordet "personlig" i sætningen "alsidig personlig udvikling" fra formålsparagraffen 2006, er en konkurrencestatsformulering (negativ konnotation). Ovenstående sætning fra formålsformuleringen 1937 kan derfor i nogen grad associeres her til.

Man foretager en yderligere udvikling af folkeskoleloven for at fremme skolens effektivitet. Man ser sig nødsaget til at inddrage Danmarks erhversmæssige udvikling for at lave en skolelov som fortsat sigter mod samfundsmæssig vækst.

Med mellemskolens indtog, som et vigtigt skridt i skolens demokratiseringsproces, er der i forvejen taget store skridt frem mod øget lighed i uddannelsessystemet. Rig som fattig (udover landbobørn) kan nu i princippet bevæge sig videre i uddannelsessystemet. Der sættes derved skub i den sociale mobilitet, uden at man er i mål med en egentlig enhedsskole endnu.

Man supplerer nu den faglige mellemskolen (gymnasiet/realskolen) med en praktisk mellemskole hvor håndværk og industri er i fokus.

Det første skridt mod demokratisering og øget social mobilitet sker ikke over natten - ligesom det stadig møder store udfordringer i dag. Social mobilitet er en nøgleopgave i betragtning af skolens betydning i samfundet.

Den tydelige diskursændring i formålsformuleringen er væsentlig, fordi det er et forhold som vi stadig diskuterer vidt og bredt i dag. I 1937 sker der et afgørende skifte i magtcentralens syn på folkeskolens formål. Man kan herfra diskutere om det er negativt, positivt eller måske bare nødvendigt for at sikre børnenes- og samfundets bedste.

# data[].attributes.attachment_caption
Bekendtgørelsen af folkeskolens formål justeres i forbindelse med krigens rædsler og samfundstruende perspektiver

# data[].attributes.headline
2. verdenskrig påvirker folkeskolens formål

# data[].attributes.subject
2. verdenskrig påvirker folkeskolens formål

# data[].attributes.body
Daværende undervisningsminister understreger i en tilføjelse til folkeskolens formål det etiske, nationale og mellemfolkelige værdier i relation til krigen.

I denne forbindelse er en reference til Klafkis tanke om undervisning i tidens epokale nøgleproblemer relevant.

I takt med vores tids tendenser og problematikker, krig i Europa, Cyber, klima, mediernes påvirkning mm. er det væsenligt at se på den betydning skolen som institution har.

Dette historiske eksempel fra 2. verdenskrig giver et tydeligt svar på, at folkeskolen er samfundets grundlæggende institution, hvorfra man kan forsøge at ændre og forme samfundets borgere.

# data[].attributes.attachment_caption
Efter mange år med forskellige nye lovmæssige tiltag, 1958-loven og 1975-loven, så lykkes det endelig at man forsigtigt kan tale om en enhedsskole i Danmark

# data[].attributes.headline
Året 1993 - Enhedskolen bliver en realitet

# data[].attributes.subject
Året 1993 - Enhedskolen bliver en realitet

# data[].attributes.body
Elevernes demokratiske dannelse indføres i formålsparagraffen i forbindelse med 1975-loven.

Der er op til 1993-loven skabt øget fokus på specialundervisning, tværfaglig undervisning samt åndsfrihed og demokrati.

Herved indføres undervisningsdifferentiering, og set i dette perspektiv er den udelte skole / enhedsskolen mere eller mindre blevet en realitet.

Ligeledes kommer der her et øget fokus på tværfaglighed og projektarbejde, hvilket er et stort skridt frem mod den moderne skole som vi forsøger at drive i dag. Øget fokus på dansk kultur, relation til andre kulturer og menneskets samspil med naturen er også involveret.

# data[].attributes.attachment_caption
Dette indslag indeholder nedslag i grundtvigs tanker om uddannelse

# data[].attributes.body
Jeg vil indlede med at citere grundvig i forbindelse med "Skolen for livet":

“… at det ikke skal være en skole for døden men for livet, så alt kommer an på hvor megen livskraft der mødes, og hvor godt det anvendes…”

… “død er al mulig Bogkundskab, som ikke sammensmelter med et tilsvarende Liv hos Læseren…”

..."tilintetgøres livskraften så de som halvvoksne svinder ind som skygger, i at forsøge på og nedbryde menneskenaturen..."

Ovenstående citater er en del af Grundtvigs argumentation mod den daværende latinskole. En skole som udelukkende fokuserer på at lære nogen noget bestemt, som de kan bruge til noget helt bestemt. Ingen dannelse og ingen eftertanke. han beskriver denne skole som værende dannelsens blændværk og menneskets rene unatur at lære på en sådan måde. For ham at se, er det spild af menneskets ungdom og ligefrem en fremmed og kunstig tankegang.

Grundtvig argumenterer for, at samfundets folk skulle dannes og oplyses. Det var hans klareste overbevisning. Grundtvigs tro på positive fremskridt i samfundsudviklingen beroede herpå.

Det dannede menneske som kan deltage og tage stilling (lad ikke kundskaberne stå alene):
Gennem dannelse og oplysning kan man i følge Grundtvig gøre borgere i et samfund i stand til at deltage ansvarsfuldt i det samfundsliv de omtvisteligt er en del af. Man skal altså ifølge ham gennem skolens dannelse og oplysning få nok indsigt i samfundet til at kunne tage stilling til netop samfundets indretning og udvikling. Det er væsenligt at borgere tilegner sig en kritisk og selvstændig stemme i forhold til magtcentralen i samfundet. Dette argumenterer Grundtvig for, at man netop opnår ved at skabe den myndige og oplyste befolkning gennem dannelse i skolen. Grundtvig mener klart og tydeligt, at oplysning med livet er nødvendigt for at skabe tilpas oplyste borgere i samfundet. Almindelige kundskaber må og kan aldrig stå alene. Hans ide om “Skolen for livet” er en skole med forbindelse til virkeligheden - den virkelighed som eleverne er og skal være en del af.

"Den frie samtale":
Grundtvig var grundlæggende i mod at udtale sig om skolens indretning. Hans holdning var, at skolen måtte følge med samfundsudviklingen (I perspektiv til Klafkis epokale nøgleprobelmer) I følge Grundtvig, er der intet der i skolen må spærre vejen for det han betegner som “den frie samtale”. Grundtvig mente derfor, at undervisning i religion hørte til i kirken, fordi det netop kunne spærre denne samtale. Derfor skal undervisning som følge af dette princip, bygge på den frie samtale og udveksling af erfaringer mellem de involverede personer i skolen, herunder mundtlighed og den medfødte menneskelige nysgerrighed som skal bevares i sin naturlige form.

Grundtvigs mere konkrete tanker om skolen:
Eksamen var i følge Grundtvig et ikke-posititv forhør snarer end en udviklende samtale, som var det absolutte ideal for ham. Grundtvigs pædagogiske ideal var, at undervisning må aldrig stille sig i vejen for menneskets medførte nysgerrighed. Her kan man drage perspektiv til netop eksamen, karakterer, test mm.

Grundtvigs tanker i dag - muligheder og begrænsninger:
Man diskuterer med rette i dag, om Grundtvigs tanker har præget det danske skolevæsen til at presse unge mennesker for lidt, i forhold til hvad den internationale konkurrence kræver, herunder teorien om konkurrencestaten. Hans tanker om oplysning, dannelse og undervisning som beskrevet og gennemgået herover, har sat dybe  og varige spor i det danske skolessytem, men bliver på mange områder alligevel trodset i dag. Måske det gøres med rette i forhold til samfundsudviklingen, men måske man også har gemt Grundtvigs tanker en smule for langt væk.

# data[].attributes.attachment_caption
Dette nedslag indeholder perspektiveringer fra Thomas Aastrup Rømers tekst: "Hvad er folkeskolens dannende formål?"

# data[].attributes.headline
Perspektivering: Hvad er folkeskolens dannende formål så?

# data[].attributes.subject
Perspektivering: Hvad er folkeskolens dannende formål så?

# data[].attributes.body
Rømer peger på, at der ofte forekommer et for stort skel i diskussionen om foleskolens dannende formål. På den ene side er der dem som peger på, at dannelsens begreber og processer skal findes i idehistorien, og på den måde historiserer man dannelsen. På den anden side er der dem som nærmere indtager det synspunkt, at man skal finde begreber og processer til dannelsen i skolen i samfundets aktuelle politiske og sociale problemstillinger.

Begge ovenstående synspunkter er omtrent lige moderne i tiden, men i følge Rømer er der ikke nogle af de to perspektiver på folkeskolens dannende formål som er tilstrækkelige. Rømer mener, at man skal inddrage både de idehistoriske og de politiske/samfundsaktuelle niveauer. Man kunne sige, at man skal finde dannelsens processer og begreber i både Klafkis- Grundtvigs tanker om uddannelse og dannelse samt aktuelle nutidsproblematikker som klima og den danske velfærdsstats udfordrende udsigter.
"Så det er ikke enten-eller. Det er både- og, men på pædagogikkens egen præmis."

Det skel der forekommer i formålsformuleringen i 1937 fra at have et mere dannende og livsoplysende perspektiv, til at have et mere økonomisk/vækstorienteret/effektiviserende perspektiv er netop den form for formålskritik som Rømer peger på. Rømer mener, at den danske formålsparagraf har gennemgået en sørgelig skæbne og et direkte forfald i lyset af nyere dansk skolepolitik. Dog har der været tilføjelser og en udvikling i formålsformuleringen i årene efter, som har budt på at etik, demokratisk dannelse mm.

Man vil til nogen tid kunne stille det op sådan, at det danske samfund, set ud fra et formålsformulerende perspektiv, er blevet gode til at inddrage begreber og processer fra samtidens aktuelle politiske og sociale problemstillinger. Groft sagt, med indtagelse af en anelse negativ grundholdning til dette perspektiv på formålsformuleringen, så er vi altså nået langt i forhold til at foretage en økonomisering af den danske formålsparagraf. Nogen vil mene, at begynder man også at ville inddrage for meget dannelse og reformpædagogik, så vil det betyde et brud på fagligheden.

Konkurrencestaten:
Rømer inddrager i teksten et betydningsfuldt afsnit om konkurrencestaten. Herunder trækker han på argumentation fra bl.a. Ove Kaj Pedersens indflydelsesrige teorier herom. Pedersen mener, at kundskabsbegrebet kan identificeres direkte med konkurrencestatens interesse, og han virker ikke positivt stemt overfor dette. Jonas Lieberkind taler om en edukativ diskurs i skolens formålsformuleringer. Han mener, at denne diskurs er medvirkende til at fortrænge skolens dannelsesprojekt. Fortrænges dannelsesprojektet fuldkommen, bliver skolen ene og alene et samfundsfagligt værktøj til økonomisk vækst. I den forbindelse inddrages Peter Kemp. Han taler for, at kigge på dannelse frem mod en verdensborgerlig horisont som et supplement til forberedelsen til konkurrencesamfundet.

Skole betyder "fri tid". Gennem et idehistorisk perspektiv, har Rømer altså synliggjort at skolens egen tradition udgør en dannelseskilde.

Afslutende bemærkninger til perspektiveringen:
Man kan og bør diskutere, om Grundtvigs tanker gør børn for svage til det moderne arbejdsmarked. At det ikke forbereder dem på den virkelighed de omtvisteligt kommer til at møde, altså konkurrencesamfundet, som er født af den globalisering som er kommer for at blive. For at indfri Rømers tanker om at: "Så det er ikke enten-eller. Det er både- og, men på pædagogikkens egen præmis.", er det ihverfald væsenligt aldrig at se bort fra eksempelvis Grundtvigs grundliggende tanker, for der ligger væsentlige og uundværlige pointer gemt heri, for børnene og for konkurrencesamfundet.

K. E. Løgstrups citat "omvendt":
Tilværelsesoplysning/dannelse er i skolen et (altafgørende) afkast, som uddannelse i skolen (skal) giver.
Ovenstående kan anses som en kynisk måde at fortolke folkeskolens dannende formål, men på den anden side så er det måske en fornuftig ide i takt med globaliseringen og konkurrencestatens naturlige indtog. Det hele må handle om, hvordan man skaber den bedste og mest berigende skole (fremtid) for børnene. Man må som skole, og derved skolelære, forpligte sig på at gøre sit ypperste for at give børnene de bedste byggesten med videre. Det gør man i den grad ikke ved at se bort fra hverken konkurrencestatens- eller det bredere dannelsesmæssige perspektiv.

Mennesker behøver ikke blive til en kold og kynisk maskine (eller DK bliver til kina eller lign.) bare fordi man vægter klargøring til arbejdsmarkedet højt. Der er naturligvis mange jobs (og alle bør) der kræver gode mennesker og god dannelse i bagagen for at kunne fungerer i jobbet, tjene lønnen, betale skatten og være en del af konkurrencestaten uden at det behøver at være forfærdeligt negativt.