# data[].attributes.body
Foto segle XX Barcelona

# data[].attributes.body
Foto segle XX

# data[].attributes.body
Fotografia de Joan Vinyoli

# data[].attributes.body
Caminant sobre el mar de núvols, obra del romanticisme alemany de:Caspar David Friedrich.

# data[].attributes.body
Penell en forma de gall

# data[].attributes.body
Gall fer

# data[].attributes.body
Fotografies de Joan Vinyoli

# data[].attributes.body
-Dossier d'ajuda que ens van donar en la classe de català.

-Llibre trama literatura batxillerat.

-Fotocopies del fragment del meu poeta de: Nova antologia de poesia catalana.

Links:
Per corregir:
https://www.softcatala.org/corrector/
https://www.separarensilabas.com/index.php
Per informació:
https://www.separarensilabas.com/index.php
https://ca.wikipedia.org/wiki/Postsimbolisme
https://prezi.com/z2crvzl5meus/simbolisme-i-postsimbolisme-marius-torres/
http://literaturacatalanalferrancasablancas.blogspot.com/2010/12/simbolisme-i-postsimbolisme.html
https://ca.wikipedia.org/wiki/Segle_XX
https://ca.wikipedia.org/wiki/Segle_XX_a_Catalunya
http://www.poesia.cat/tus_poemas/1_ver_poemas_por_listado_titulo.php?IDregistre=GALL&poeta=Vinyoli%20i%20Pladevall,%20Joan
https://lletra.uoc.edu/especials/folch/vinyoli.htm
http://joanvinyoli.cat/portal/
https://lletra.uoc.edu/ca/autor/joan-vinyoli
https://es.slideshare.net/Ferranet74/postsimbolisme-i-mrius-torres
https://dialnet.unirioja.es/servlet/tesis?codigo=88592
https://agora.xtec.cat/iescasablancas/general/simbolisme-i-postsimbolisme/
https://ca.wikipedia.org/wiki/Romanticisme_alemany
https://www.escriptors.cat

# data[].attributes.body
El poema està format per cinc estrofes. Dos que són la primera i última de tres versos (trisíl·labs) i les altres de sis versos (hexasíl·labes), fent un total de vint-i-quatre versos.

El poema no segueix cap ordre de versos i són de mides diferents, per això, aquest poema és de mètrica anisosil·làbica i de versos lliures. Sí que puc dir que els versos més comuns són els de vuit, però els versos són de cinc a tretze síl·labes.

# data[].attributes.body
Després de fer l'estudi de la rima, he vist que aquest poema és sense rima. (Sol he fet la meitat i contant de rima l'última lletra, però igualment no té rima).

# data[].attributes.body
Gall que cimeges en la torre més alta, -a 11A

heus-me aquí en la partió de la nit i l'aurora. -a' 13A

En la nit del temps crida sempre el teu cant. -b 11 A

Temps difunt, temps difunt, et veig -c 8 a

com un riu allargant-se en la fosca. -a'' 8 a

De la terra sóc hoste inexpert, -d 9 a

sempre en exili, dintre meu, -e  8 a

mirant les aigües entre murs -f 8 a

de la ciutat abandonada. -a''' 8 a

Gall que cimeges en la nit, -d' 8 a

gall salvatge endinsat -d'' 6 a

en la boscúria espessa -qui no es mou -e' 11A

de la ribera trista, contemplant .... 10 A

el pas feixuc de l'aigua morta, 8 a

mai no et veurà ni sentirà el teu crit. 10 A

Però el bon caçador que es lleva 8 a

a l'hora greu entre la nit i l'alba, 9 A

sent la crida en el bosc, 6 a

ple de secretes aigües vives, 8 a

i pren el camí que duu 7 a

cap a la veu intacta. 5 a

Penell tocat per l'aurora, 7 a

al cim de tot de la flama, 7 a

pausadament gira el gall. 7 a

# data[].attributes.body
Tema: El tema principal del poema, és el sentit de la vida, de l'existència, ja que es pot heure com el poeta intenta trobar-se a si mateix.
Intenció: Té una intenció de lírica, ja que es veu que intenta mostrar com és el seu món. Però també Té intenció elegíaca, perquè mostra com d'alguna forma està allunyat i manifesta com una espècie de dolor.
To: Té un to greu, ja que fa una reflexió i veu en quin punt de la seva vida està.
Llenguatge: El llenguatge d'aquest text és dens, ple de metàfores. (Aquesta part s'explica millor en la mètrica, que crec que lliga millor amb l'estructura del poema.)
Tipologia: La tipologia d'aquest poema és l'expositiva i la narrativa, ja que ens conta una història interior i l'explica.

# data[].attributes.body
En la primera estrofa ens presenta possiblement, no un gall real sinó a un penell de forma de gall dalt d'una església, per això diu la frase:

(-Gall que cimeges en la torre més alta.- (vers 1))

Ja que l'església normalment en els pobles és un dels edificis més alts. Seguint la frase del cant: (-En la nit del temps crida sempre el teu cant. - (vers 2))Es pot interpretar com el cant expectant d'aquest moment de l'alba on tothom espera el cant del gall per començar el dia. Fora del poema és podria dir com expectació de què arribi la paraula poètica.

En la segona estrofa es fa referència com el temps, pel jo poètic, s'ha parat (Temps difunt, temps difunt, et veig (vers 4) contemplant la vida com si fos un riu (com un riu allargant-se en la fosca.(vers 5)) i entrant en una època d'exili en el seu interior, abandonant pel camí tota la seva vida.(mirant les aigües entre murs
de la ciutat abandonada. (vers 8 i 9) Aquesta estrofa es podria referir a la crisi personal que estava passant l'autor per culpa de la guerra civil i de la posterior dictadura.

En la tercera estrofa podem veure com el gall s'ha tornat en animal. (gall salvatge endinsat (vers 11)). I ara i ha dos elements: el gall conegut i el bosc espès, que és aquell coneixement ocult. (en la boscúria espessa (vers 12)). I ara el jo poètic està sense moure mirant l'aigua morta (contemplant el pas feixuc de l'aigua morta (vers 14), però s'ha de moure si vol veure el gall i escoltar el seu cant. (Mai no et veurà ni sentirà el teu crit. (vers 15)). Això fa referència al fet que ha de deixar l'exili i la crisi per poder trobar la paraula poètica.

En la quarta estrofa es pot veure el personatge del caçador, que es lleva a una hora greu. (Però el bon caçador que es lleva a l'hora greu entre la nit i l'alba ( vers 16 i 17)). I decidit no es queda en les aigües mortes , sinó que avança i arriba al bosc, en les aigües vives, buscant el gall. Això fa referència del fet que, aquí el poema mostra com és el mateix poema, en el punt el qual el gall és la superació de la crisi, i per superar-la i trobar la veu poètica, ha d'arribar asuperar l'objectiu, ha de ser el caçador.

En l'última estrofa es veu el penell de l'església, però ara a la sortida del sol (al cim de tot de la flama (vers 24)) . Aquí després de tot, el poema ha acabat de dir ho que volia i torna a la calma i s'acaba, fent referència al moment que aconsegueixes arribar al teu objectiu.

# data[].attributes.body
Gall que cimeges en la torre més alta,

heus-me aquí en la partió de la nit i l'aurora.

En la nit del temps crida sempre el teu cant.

Temps difunt, temps difunt, et veig

com un riu allargant-se en la fosca.

De la terra sóc hoste inexpert,

sempre en exili, dintre meu,

mirant les aigües entre murs

de la ciutat abandonada.

Gall que cimeges en la nit,

gall salvatge endinsat

en la boscúria espessa -qui no es mou

de la ribera trista, contemplant

el pas feixuc de l'aigua morta,

mai no et veurà ni sentirà el teu crit.

Però el bon caçador que es lleva

a l'hora greu entre la nit i l'alba,

sent la crida en el bosc,

ple de secretes aigües vives,

i pren el camí que duu

cap a la veu intacta.

Penell tocat per l'aurora,

al cim de tot de la flama,

pausadament gira el gall.

# data[].attributes.headline
Vídeo que relaciona l'autor amb el context històric.

# data[].attributes.subject
Vídeo que relaciona l'autor amb el context històric.

# data[].attributes.body
http://sheilaridaura.blogspot.com/2011/01/joan-vinyoli.html

# data[].attributes.body
El Segle XX a Catalunya es va caracteritzar pels conflictes obrers i per la recuperació de l'autonomia política de Catalunya després de la seva abolició el 1714.

Alguns dels fets que van passar són:

La Setmana Tràgica: Esdeveniments succeïts a Barcelona i altres localitats catalanes, entre el 25 de juliol i el 2 d'agost de 1909.

La dictadura de Primo de Rivera (1923-1930): La dictadura de Primo de Rivera va ser un règim polític autoritari que s'instaurà a Espanya sota la direcció del general Miguel Primo de Rivera i l'acceptació per part del rei Alfons XIII.

La segona república (1931-1939): La Segona República Espanyola va ser règim polític democràtic que va existir a Espanya fins al final de la Guerra Civil espanyola i que va donar pas a la dictadura colpista del general Franco.

La guerra civil (1936-1939): L'alçament de l'exèrcit colonial del Marroc, en contra de la República legal i institucionalment establerta.

El franquisme (1939-1975): El franquisme va ser un règim polític autoritari i dictatorial vigent a Espanya i també és anomenada com a tal la ideologia en què es basà. On Catalunya entre altres comunitats , va perdre tota la seva llibertat i la prohibició de la seva llengua.

La transició (1975-1982):Període comprès entre la fi de la Dictadura franquista i el restabliment de les institucions democràtiques a Espanya.

# data[].attributes.body
El segle XX (de 1900 a 1999) ,va ser un any de molts canvis científics, tecnològics i socials. Es produeix una explosió demogràfica, i la població mundial arriba als 6.000 milions cap a la fi del segle. Comença la Globalització econòmica i política del planetaI a causa dels desenvolupaments en els transports i en les comunicacions, pels viatges espacials, per les preocupacions amb el medi ambient i pel naixement de la revolució digital.

Tot i la promulgació dels Drets de l'Home i la constitució de l'ONU, el segle XX ha estat ple de guerres i conflictes:

Entre ells:  La primera i la segona guerra mundial, la Guerra Freda entre altres.

# data[].attributes.body
Joan Vinyoli va viure durant el segle XX, i va viure per ell mateix la guerra civil, la posterior dictadura i el principi de la transició democràtica. Això es por veure en les seves obres.

# data[].attributes.body
l romanticisme alemany és el grau més alt que va aconseguir el romanticisme a qualsevol regió del món. Al romanticisme alemany preval el sentiment sobre la racionalitat i la tècnica. L'esperit i el sentit de la vida a través de la llibertat van establir a finals del segle XVIII les bases de l'art alemany.

# data[].attributes.body
El postsimbolisme va ser un corrent poètic que es va crear en Catalunya entre els anys 20 i 30. Aquest corrent es caracteritza per portar a la màxima complexitat la poesia pura del Simbolisme, fins a tal punt que crea una obra indesxifrable totalment desarrelada de la realitat.

-La poesia pura és un terme usat en història i crítica literària per designar una estètica literària dins la poètica que, des de finals del segle XIX i inicis del segle XX, com a reacció al romanticisme decadent, va convertir en tòpics les essències genuïnes del moviment romàntic.

# data[].attributes.body
Joan Vinyoli i Pladevall nascut a Barcelona l'any 1914, va passar una infantesa plena de penúries i de problemes econòmics, ocasionats per la mort del seupare es van traslladar a Sant Joan Despí. Sol aconseguia la felicitat quan passava els estius a Santa Coloma de Farners, paisatge sovint evocat en la seva poesia. Va estudiar estudis de comerç i als setze anys entrà a treballar a l'editorial Labor, on va exercir càrrecs diversos, fins a la seva jubilació el 1979.

Ell era de formació autodidàctica, Vinyoli concep la poesia. La seva lírica, basada del romanticisme alemany i el postsimbolisme evoluciona progressivament cap a una poesia metafísica i existencial empeltada d'un realisme de caràcter experiencial i moral. La poesia és, per a Vinyoli, una via de transcendència de la realitat i el mitjà òptim, de salvació, per superar l'estat d'indigència de la condició humana.

La seva obra es divideix en dues etapes.
La primera està caracteritzada pels constants replantejaments poètics i per la ferma voluntat de construir-se una veu lírica personal.
On escriu:
-Primer desenllaç (1937)
-De vida i somni (1948)-
-Les hores retrobades (1951)
-El Callat (1956).
Després passa per uns quants anys sense escriure a  causada per les marques de la guerra civil.

La segona etapa, que va de 1970 a 1984, és la de maduresa i plenitud poètiques i coincideix amb el moment de màxim reconeixement per part de la crítica i del públic lector. Quitant els problemes de salut i de crisis personal , és l'època on escriu més, entre altres escriu:
-Poesia completa (1975)
-Obra poètica (1979)
-Versions de Rilke (1984)
-Noves versions de Rilke (1985)
-Tot és ara i res (1970)
-Encara les paraules (1973)
-Ara que és tard (1975).

Cap a final dels anys 70 dedica a fer poemes de temes de l'amor, la mort i la poesia. -Llibre d'amic (1977)
Els darrers poemes tenen com a tema central és la consciència de la mort i la dimensió màgica i transcendent de la paraula poètica.:
-A hores petites (1981)
-Domini màgic i Passeig d'aniversari (1984)