# data[].attributes.headline
1.Hoitotyö heräämössä, tarkkailtavat asiat, Hotus. Sekä artikkeli: Heräämöympäristön vaikutus toipumiseen. Keskeiset asiat.

# data[].attributes.subject
1.Hoitotyö heräämössä, tarkkailtavat asiat, Hotus. Sekä artikkeli: Heräämöympäristön vaikutus toipumiseen. Keskeiset asiat.

# data[].attributes.body
Heräämössä tarkkailtavat asiat:

- verenkierto (keskiverenpaine, syke, sydämen rytmi)

- nestetasapaino (hemoglobiini, hematokriitti, kalium, natrium, kreatiini & verikaasuanalyysi ovat hyviä mittareita)

- virtsaneritys (väri, määrä)

- hengitys (hengityksen vaivattomuus & syvyys, happisaturaatio, hengitystiheys, apuhengityslihasten käyttö, hengitysteiden auki pysyminen, hengityksen symmetrisyys, hiilidioksidiretentio, sisään- tai uloshengityksen vinkuna sekä ihon, huulten ja kynsien väri)

- tajunta (vastaako/herääkö puhutteluun, orientoituuko tilanteeseen, GCS-pisteytys)

- lihastoiminta (vastaako kehonhallinta leikkausta edeltävää tilaa, kykeneekö kannattelemaan päätään, ovatko alaraajojen tunto & liike lähes palautuneita)

- leikkaushaava & vuoto (vuotaako potilaan leikkaushaava tai laskuputki, huomioidaan haavakipu, verenpurkaumat, kudoserite, turvotus haavaympäristössä, verenkierto haavaympäristössä lämmön, värin ja tunnon perusteella, tunnottomuus tai toimintavajavuus, ompeleiden aiheuttama ihon kireys, paikalliset tulehdusoireet)
Lämpötilan seuranta
- Vuodeosastolle voidaan siirtää normaalilämpöinen (36-38), lievästi alilämpöinen (35-35,9) tai lievästi ylilämpöinen (38,1-38,5)

- Seuraa ydinlämpötilaa (lämmön mittaaminen esim alilämpöisellä 15 min välein)

- Lämmittämisen tehoa alilämpöisyyteen

- Hypotermiasta aiheutuvia haittavaikutuksia (tärinä -> lisähappi, happisaturaatio)

Pahoinvoinnin seuranta

- Seuraa pahoinvoinnin voimakkuutta ja ilmenemistä (asteikolla 1-10)

- Pahoinvoinnin vaikutuksia (RR voi nousta, haavasidosten tarkkailu)

- Hoitotoimenpiteen vaikutusta pahoinvoinnin lievittymiseen (hapetuksen- ja asentohoidon toteutus)

- Lääkityksen tehoa (pahoinvointi lääkkeet)

Kivun seuranta

- Kivun voimakkuus (kipumittarit, kasvojen ilmeet)

- Kivun aiheuttamat ongelmat (verenpaine, syke, happisaturaatio, lihasjännitys)

- Kivunhoidon teho (kipulääkkeet, VAS-kipujana)

Heräämöympäristön vaikutus toipumiseen:
-Ympäristöllä on suuri merkitys sille, miten potilas kokee hoitonsa
-Heräämöhoito jää usein mieleen potilaalle
-Tärkeää turvallisuuden ja yksityisyyden tunne (mm. potilaspaikkojen välit)
-Miellyttävä ympäristö parantaa toipumista (mm. melun ja lämpötilan huomioiminen)
-Viileät värit, näkymä ulos ja luonnonvalo (rauhoittaa ja vähentää stressiä)
-Viihtyisyyttä voi lisätä esim. tauluilla, leluilla ja kirjoilla.
-Turhan läpikulun välttäminen
-Pelon ja ahdistuksen vähentäminen (mm. musiikki, oma kännykkä jos mahdollista, tabletti?)
-Henkilökunnan ammattitaito, läsnäolo ja asenne
-Yksi hoitaja per potilas (potilaan tarpeisiin vastaaminen helpompaa)
-Yksityisyyden huomioiminen arkaluontaisten asioiden aikana
-Tiedonkulku

# data[].attributes.headline
2. Seuraavat artikkelit:     - Näkökulmia hengityksen hoitoon heräämössä  ja Miten jälkirelaksaatio tunnistetaan heräämötyössä.                                  

# data[].attributes.subject
2. Seuraavat artikkelit:     - Näkökulmia hengityksen hoitoon heräämössä  ja Miten jälkirelaksaatio tunnistetaan heräämötyössä.                                  

# data[].attributes.body
Hengityksen hoito
-Hengitysvajauksen riskiä lisää: korkea ikä, miessukupuoli, diabetes, ylipaino, yli 2.5h kestävä anestesia, keuhkosairaudet, opioidit kivunhoidossa, lihasrelaksaatio leikkauksessa, vatsa- ja rintaontelo alueen leikkaukset.
-Potilaan systemaattinen seuranta esim. ABCD
-Kivun hoito tärkeää heräämössä esim. opiaatit ja ketamiini
-Sängyn pääty ylös, PEP-puhallukset, hengitysharjoitukset
-Lisähappi jos SpO2 on <90%
-Lisähappea voi antaa viiksillä, maskilla,venturimaskilla tai nenäkanyyli

Jälkirelaksaatio:
-Tila, jossa potilaan lihasvoima ei ole palautunut tarpeeksi lihasrelaksanttien käytön jälkeen
- Oireina hengitysvaikeus ja -vajaus
- Esiintyvyys 25-40%
- Tunnistaminen hankalaa, tärkein mittari TOF-monitori jonka käyttö kuitenkin yleisanestesian jälkeen kivuliasta potilaalle. Tämän lisäksi peruselintoimintojen monitorointi
- Neostigmiini yleisin mutta vaikutus kuitenkin heikohko mikäli lihasrelaksaatio hyvä. Sugammadeksilla hyvä vaikutus relaksaation syvyydestä riippumatta
- Ennakointia auttaa hyvä raportointi potilasta siirrettäessä leikkaussalista heräämöön
- Suurimmaksi ongelmaksi koettu koulutuksen puute tilan tunnistamisessa sekä kokemuksen puutteeseen

# data[].attributes.headline
3. Postoperatiivinen pahoinvointi ja oksentelu - the big little problem. sekä leikkauksen jälkeisen pahoinvoinnin ja oksentelun ehkäisy. Artikkelien keskeiset asiat.

# data[].attributes.subject
3. Postoperatiivinen pahoinvointi ja oksentelu - the big little problem. sekä leikkauksen jälkeisen pahoinvoinnin ja oksentelun ehkäisy. Artikkelien keskeiset asiat.

# data[].attributes.body
Potilaaseen liittyvät riskitekijät:
-naissukupuoli pubertiteetin jälkeen
-tupakoimattomuus
-PONV-anamneesi
-matkapahoinvointi
-migreeni
-lapsilla riski lisääntyy iän myötä

Anestesiaan liittyvät riskitekijät:
-opioidien käyttö
-yleisanestesia
-ilokaasu
-inhalaatioanesteetit
-pitkät ja isot leikkaukset

Kirurgiaan liittyvät riskitekijät:
-karsastusleikkaus lapsilla
-aikuisilla leikkaustyyppi ei ole riskitekijä

PONV(postoperative nausea and vomiting)-riskin arviointi:
-neljän eri tekijän arviointi aikuisilla
-naissukupuoli,     tupakoimattomuus, PONV- tai matkapahoinvointianamneesi, postoperatiivinen opioidien käyttö
-mitä useampi riskitekijä on, sitä suurempi PONV-riski
-lapsilla neljä tekijää joilla arvioidaan POV-riskiä
-yli 30min leikkaus, ikä yli 3v, karsastusleikkaus, POV-anamneesi tai suvussa PONV (äiti, isä, sisarus)

Antiemeetit:
-Dopamiinin antagonistit
-Antihistamiinit
-Antikolinergit
-Serotoniinin antagonistit
-Deksametasoni
-Neurokiniinin antagonistit

Profylaksia ja hoito:
-Mikään lääke ei takaa 100% antiemeettistä vaikutusta
-Käytetyimmät yhdistelmät: ondansetroni+droperidoli
droperidoli+deksametasoni
ondansetroni+deksametasoni

-riskipisteitä:
0-1: ei suositella profylaktista antiemeettiä
2: suositellaan 1-2 antiemeettistä lääkettä tai menetelmää
3-4: multimodaalinen profylaksia, vältetään yleisanestesiaa ja suositaan puudutuksia, jos yleisanestesia välttämätön käytetään kolmea antiemeettistä lääkettä tai menetelmää

Jos on oksentelua tai pahoinvointia profylaksiasta huolimatta:
- hoitoon käytetään ensisijaisesti eri antiemeettiä kuin profylaksiaan
-deksametasonia tai skopolamiinia ei voi toistaa
-vähennetään mahdollisten opioidien käyttöä(naloksiini pienellä annoksella)
-seratoniinin antagonistit ovat ensisijainen vaihtoehto (nopea vaikutus, ei sedatiivista vaikutusta)

# data[].attributes.headline
4.Leikkauksen jälkeinen kivun hoito, Parasetamolin perioperatiivinen käyttö- artikkelin keskeiset asiat

# data[].attributes.subject
4.Leikkauksen jälkeinen kivun hoito, Parasetamolin perioperatiivinen käyttö- artikkelin keskeiset asiat

# data[].attributes.body
- Parasetamoli lievittää kipua ja alentaa kuumetta, muttei lievitä tulehdusta

- Sopii kaiken ikäisille

-  Lievässä kivussa saattaa riittää itsestään

- Parasetamoli imeytyy ohutsuolesta

- Metaboloituu maksassa -> liian isolla annoksella maksatoksisia vaikutuksia (yli 5g ja riskipotilailla 1-2g)

-> Riskiä lisää: aliravitsemus, alkoholin liikakäyttö, hypovolemia, munuaisten ja maksan vajaatoiminta

- Parasetamolimyrkytyksen vasta-aine: N-asetyylikysteiini

- Vaikutus perustuu serototiinijärjestelmään ja prostaglandiini synteesiin

- Yleensä peruskipulääkkeenä parantamaan muiden lääkkeiden tehoa ja vähentämään niiden tarvetta sekä haittavaikutuksia

- Tavoitteena mahdollisimman tehokas kivunlievitys ja vähäiset haittavaikutukset

- Annosmuodon valinta:

- Rektaalinen annostelu epävarmaa

-> Kirurgia ja anestesia lamaa mahan tyhjenemistä ohutsuoleen

-> Oksentaminen poistaa lääkkeen mahalaukusta

-> Kokeilussa letkun kautta suoraan ohutsuoleen annettu parasetamoli

-> Suussa liukenevista ei tiedetä tarkasti, mutta todennäköisesti imeytyy huonosti

- Aloitetaan laskimoannostelulla ja jatketaan suunkautta

- Parasetamolin antaminen suun kautta esilääkityksenä vaatii lisää tutkimusta

- Vähemmän kontraindikaatioita kuin tulehduskipulääkkeillä

- Käytön esteitä: allergia ja maksan vajaatoiminta

- Yleensä turvallinen veren hyytymiseen vaikuttavien ja tukosriskiä vähentävien lääkkeiden kanssa

-> yli 2g vuorokausiannos voi tehostaa varfariinin vaikutusta
-> INR-seuranta

- Nykykäsityksen mukaan tulehduskipulääkkeiden tapaisia perifeerisiä ja sentraalisia vaikutuksia

- Ristiriitaista tietoa parasetamolin ja tulehduskipulääkkeiden yhtäaikaisesta käytöstä

- Mitä pienempi annos, sitä pidempi vaikutus (yli 2g -> vaikutusaika lyhenee)

# data[].attributes.headline
5. Leikkauksen jälkeinen kivun hoito, Puudutukset postoperatiivisen kivun hoidossa ja kivun hoitotyön kirjaaminen

# data[].attributes.subject
5. Leikkauksen jälkeinen kivun hoito, Puudutukset postoperatiivisen kivun hoidossa ja kivun hoitotyön kirjaaminen

# data[].attributes.body
VAS -asteikko (kipu levossa ja liikkeessä)
PCA -kipupumppu
Lääkeinfuusiot
Tulehduskipulääkkeet + parasetamoli ja tehosteaineet, esim. kofeiini
Heikot opioidit, vahvat opioidit
Rentoutuminen, musiikki, hieronta
Asento- ja kylmähoito

Huomion keskittäminen muuaalle

Puudutukset Post. op. kivun hoidossa

Epiduraali= Käytetään rintakehän, vatsan alueen ja alaraajojen leikkauskipuun, Invasiivinen, AK-hoito huomioitava

Spinaalikatetri= Alaraajaleikkaukset, tehokas, invasiivinen (poistumassa käytöstä)

Paravertebraali (PVB)= Rintakehän ja ylävatsan toispuoleiset leikkaushaavat, perifeerinen puudutus, teho riippuu sijainnista

Perineuraalinen tynkäpuudutus: Alaraajojen amputaatiot, ei invasiivinen (riskiryhmä ediduraalihematoomalle)

LIA= Alaraajojen proteesileikkaukset, ei invasiivinen, lyhytkestoinen vaikutus

Haavapuudutukset= Rintakehän ja vatsan alueen leikkauskipu, ei invasiivinen, tehoa ei ole osoitettu vakuuttavasti

Adjuvantit eli kivunhoidon lisälääkkeet
--> ei tarkoitettu alun perin kivunhoitoon, mutta voidaan käyttää osana kipulääkitystä

-  s-ketamiini --> pienillä annoksilla lisääntynyttä kipuherkkyyttä ja kosketuskipuherkkyyttä estävä vaikutus (voimakas kipu, opioiditoleranteille potilaille, kuten syöpäpotilaat, huumeiden käyttäjät, krooninen kipu)

-   gabapentinoidit (epilepsialääke) --> estää kivun välittäjäaineiden vapautumista kipuradassa, opioideja säästävä vaikutus

o   ei akuuttiin kipuun, hyvä tietyissä tilanteissa leikkauskivunhoitoon --> hermoja käsiteltäviin leikkauksiin, huumeiden käyttäjät, ahdistuneisuus, huonosti opioideja sietävät potilaat

- glukokortikoidit --> estää kivun välittäjäaineiden vapautumista, anti-inflammatorisia

o   suurin analgeettinen hyöty leikkauksissa, jossa voimakas inflammaatio  (hammaskirurgia, ortopedia)

KIRJAAMINEN
Kivun voimakkuus mitataan (levossa & liikkeessä) kerran työvuoron aikana ja kirjataan. Aikuisille valideja mittareita VAS, NRS ja VRS.Jos kipuun on annettu jotain helpotusta, kipua kysytään myöhemmin uudestaan.Käytetty toimenpide/lääke kirjataan, sekä sen vaste kipuun.
Käytetyistä lääkeistä kirjataan lääkeaineseoksen koostumus, infuusionopeus ja infuusionopeuden muutokset.
PCA-hoidosta kirjataan lääkekulutus/vrk ja hoidon lopettamisen syy.
Jos käytössä opioidilääkitys, kirjataann sedaatio, pahoinointi ja oksentelu. Jos potilas on sedatoitunut, tulee seurata myös hengitystä ja mitata vähintäänkin hengitystiheys. Ja kirjata nämä.
Epiduraali- ja spinaalianalgesian kirjataan ainakin verenpaine, sedaatio, alaraajojen lihasvoima, sekä opioidilääkityksen mukaiset seurannat, jos puudutteessa mukana opioidi.
Perifeeristen kestopuudutusten yhteydessä kirjataan ainakin puuduteaineen mahdolliset systeemiset haittavaikutukset, joita ovat rr lasku ja toksiset oireet.

# data[].attributes.headline
6. Potilaan siirtyminen vuodeosastolle, kriteerit, Hotus, sekä artikkeli heräämöstä kotiin - toiminta KYSissa. keskeiset asiat.

# data[].attributes.subject
6. Potilaan siirtyminen vuodeosastolle, kriteerit, Hotus, sekä artikkeli heräämöstä kotiin - toiminta KYSissa. keskeiset asiat.

# data[].attributes.body
SIIRTYMINEN VUODEOSASTOLLE
1. Verenkierto, nestetasapaino ja virtsaneritys, siirtokriteerit:
- Keskiverenpaine MAP 65-120
- Syke 50-100
- Sinusrytmi tai muu potilaalle tyypillinen rytmi
- Katetroimattoman rakon tilavuus tarkastettu UÄ:llä tai tunnustelemalla, jos potilas ei ole heräämössä virtsannut
- Katetroidulla virtsaneritys heräämössä yli 0,5 ml/kg/h

2. Hengitys, siirtokriteerit:
- Hengitys vaivatonta
- SaO2 happilisällä yli 95%
- HF 9-20 krt/min
- Ei hiilidioksidin kertymistä (Astrup: pCO2 alle 6,5kPa jos mitattu)

3. Tajunnan taso ja lihastoiminta
- Potilas vastaa puhutteluun asiallisesti tai herää puhutteluun
- Kehonhallinta vastaa leikkausta edeltävää tilaa tai potilas kykenee kannattamaan päätään
- Puudutuksen jälkeen alaraajojen tunto ja liike lähes palautuneet

4. Leikkaushaava
- Leikkaushaava tai laskuputki ei vuoda tai vuoto on vähäistä

5. Lämpötila
- Ydinlämpötila 36-38C, tai lievä alilämpö (35-35,9C) tai ylilämpö (38,1-38,5C) huomioitu hoidossa

6. Pahoinvointi
- Potilaalla korkeintaa lievää pahoinvointia

7. Kipu
- Mitattu kipu korkeintaan lievää tai kipu hoidettavissa suunnitellulla kipulääkityksellä

Jos poikkeavaa, potilas ei siirtokelpoinen, tai anelääkäri tekee päätöksen siirrosta

HERÄÄMÖSTÄ KOTIIN

KYS:in uusi kaarisairaala tekee vuosittain 20 000 leikkausta, joista 50 paikkainen heräämö hoitaa 3/4 osaa.

HERKO:on soveltuu yli 18-vuotias potilas, joka on omatoiminen, perussairaudet tasapainossa, kykenee vastaanottamaan ja noudattamaan ohjeita.
Esteinä MT-ongelmat, muistisairaus, tulkin/vierihoitajan tarve, merkittävästi rajoittunut toimintakyky. Veriteitse tarttuvat tai moniresistentit taudit (MRSA) eivät ole este.
Päätöksen soveltuvuudesta tekee ensisijaisesti toimenpidelääkäri, osana myös anestesialääkäri ja hoidonsuunnittelija.

Heräämön hoitajat kokevat HERKO-toiminnan erittäin haastavaksi ja aikaisemman kokemuksensa usein riittämättömäksi.
Aikataulu on myös todella kireä ja useat lennossa tapahtuvat muutokset vaikeuttavat asioita entisestään.
12-paikkainen potilashuone pysyy usein öisinkin hälyisenä, mikä hankaloittaa potilaiden lepäämistä ja toipumista.

Eduksi koetaan, että potilas viettää koko leikkauksesta toipumisajan samassa paikassa. Heräämön hoitajilla on vankka kivunhoidon osaaminen ja suonensisäisten lääkkeiden vaikutuksen seuranta on helpompaa kuin vuodeosastolla.

Kotiutus kun YT pääosin leikkausta edeltävällä tasolla.