# data[].attributes.body
אני חושב שלפני הכל, לפני למידה עצמה עומד הקשר בין התלמיד לבין המורה.  מרב ניסיוני קשה לי להיזכר באיזשהו מקרה מסויים, אך לא פעם הוכחתי לעצמי, שבניית הקשר מגיעה הרבה לפני מהלמידה.

# data[].attributes.body
אחת הנערות שלוותי הגיעה לתוכנית היל"ה לתקופה זמנית עד שתמצא לי מסגרת מותאמת.
הנערה הייתה במצבי סיכון על קצה הרצף
עברה אונס קבוצתי .
היא הייתה  ברתיעה ושנאה לכל עוסי"ת או עובדת טיפולית.
התחלנו ללמוד לשון יחד.
פגשתי אותי בסביבה הטבעית והושטתי לה יד.
דרך הטקסט דברנו על נושאים בוערים  ודברנו על קשיים ודרכי התמדדות.
היא חוותה חוויות הצלחה, של עמידה בזמנים, הצלחות בבחינות.
התנהגיות הסיכון  צמצמו, אך עדיין היא הייתה זקוקה למסגרת מוגנת.
הקבלה ללא תנאי יצרה אמון ויחסי שיתוף.
בדיון בבהמשי"ט הוחלט שהיא  תהיה בצופיה
היא התנגדה ואני לוותי , תמכתי והגעתי הביתה
לפרידה ולעידוד.

# data[].attributes.body
אני עובדת בתוכנית הילה בירושלים. ומהנסיון שלי עם הבנות במהלך השנים ראיתי שעד שאנחנו לא יוצרות עם הבנות קשר קרוב מקבל ונותן רובן של הבנות לא מתפנות ללמידה ולאחר שנוצר השיח המשותף יש מצד הבנות יותר פניות ומוכנות ללמידה. וכמובן שצריך ל"תדלק" כל הזמן במחוות ושיח מאפשר .

# data[].attributes.body
אני מלמדת בתוכנית הילה בירושלים.
אחת התלמידות נהגה להתפרץ
ולהתחצף. מדי פעם היא אף התנהגה באלימות. ראינו שעונשים
לא עוזרים. ביקשתי עבורה,  חונכת שתכונתה הבולטת היתה חוזק ומסירות. הן נהגו להיפגש מאוחר בלילה. אפשרתי מפגשים
גם לאחר שעת השינה. על עוגה,
פיצוחים ופיצה הן ישבו ודיברו.תוך כמובן העזרה והטיפול הריגשי הניתן בהוסטל
לאחר תקופה של טיפול בכל הגורמים גילינו כי
מתחת למעטה האלימות והחוצפה
התגלתה ילדה אומללה, מפוחדת
ובןדדה מאוד.  לאחר מספר חודשים החל השינוי. הוא החל בהבנת
חוקים חברתיים - נימוס, חוסר
אלימות וכו. היא למדה,כמו ילד קטן,
כיצד מדברים, כיצד מתלבשים, כיצד
אוכלים ואט אט גילינו ילדה נבונה
שהחלה להאמין שהיא מסוגלת
ושהיא אהובה. זה תהליך מאוד
ארוך, מלווה בנסיגות אך התחושה
היא שהצלנו נפש.

# data[].attributes.headline
שרונה - תכנית היל"ה תל-אביב

# data[].attributes.subject
שרונה - תכנית היל"ה תל-אביב

# data[].attributes.body
אני מלמדת היסטוריה לבגרות ו-12 ש"ל. הגיעה אליי בתחילת השנה תלמידה מקסימה, חברותית וכריזמטית שכל בית-הספר התאהב באישיות שלה. התחלנו ללמוד ובניגוד ליכולות החברתיות שהפגינה, היכולות הלימודיות היו חלשות. היא לא אהבה לכתוב שום תשובה, טענה שאינה יודעת כלום, שהיא בחיים לא תצליח. ביקשה תמידית לצאת להפסקה וכמובן טענה שהיא לא תעבור את המבחן. ניסיתי ללמד אותה אסטרטגיות למידה ועדיין היא הביעה התנגדות. השינוי החל כאשר התחלנו ללמוד את מאגר השאלות למבחן 12 וראיתי שהיא כותבת מאוד מסודר ויפה. הפניתי את כל התלמידים אליה לצלם מהמחברת והיא כ"כ התרגשה "בחיים לא צילמו ממני כלום". ומכאן החל שינוי. הפניתי אותה לאבחון מכיוון שהנערה דוברת שפת-אם נוספת לעברית מה שהעלה אצלי חשש שהעברית לא מאוד חזקה אצלה, וגם הציגה מאפיינים של לקויי- למידה. קושי בקריאת טקסטים וזכירה, קושי בכתיבת תשובה. הפניתי אותה לאחבון וחיזקתי אותה ואמרתי לה שעכשיו יהיה לנו אבחון וגם חיברתי אותה למורה לאסטרטגיות למידה בנוסף לשיעור. התלמידה לא עברה את מבחן החורף והמנהלת חששה שהיא תישבר מזה. אולם קרה ההיפך, היא ממשיכה להגיע לשיעורים, לומדת למועד קיץ וגם לבגרות למרות הכישלון במבחן האחרון. היישוג כאן התבטא בחיזוק הצדדים החיוביים אצל הנערה, בהעצמת התכונות שבהן היא טובה ובהבנה שיש בעיות לימודיות וניתן לפתור אותן או לעקוף אותן. ומותר להיכשל במבחן ולהמשיך ללמוד.

# data[].attributes.headline
תחיה זינר - אני עובדת בתכנית הילה בדימונה, ואחד התלמידים שלי - בחור מאוד רגיש ומופנם, בקושי אומר בוקר טוב, נותן מראה קשוח אבל ממקום מאוד רגיש ופגיע. הייתה לו תחושת אי נוחות בכיתה, שהוא חשוף, ולכן הרכבנו לו כיתה שבדר"כ הוא יהיה עם גג תלמיד אחד או שניים. ובאמת הוא הרגיש הרבה יותר נוח. אבל עדיין היה מנסה להתחמק ולמצוא תירוצים, וכל פעם היה אומר לי שהוא צריך ללכת הביתה להאכיל את היונים - חשבתי שהוא צוחק! עד שפעם אחת אמרתי לו - אני חייבת לבוא לראות את היונים האלה. ונדלקו לו העיניים והוא אמר באמת??. ובאמת הלכתי אליו, ומעל הגג של הבניין שלו הוא בנה שובך של יונים שהוא קנה(!!) והוא הראה לי איך הוא מאכיל אותם ומטפל בהם וגורם להם לעוף ולחזור. זה היה מדהים, איך במקום הזה הוא פרח! ראיתי עליו שהוא התרגש מאוד שראיתי את זה, אחרי כל זה הוא היה הרבה יותר פתוח בכיתה, צחק, שיתף יותר, יוצר אווירה טובה בכיתה. זה היה מדהים!

# data[].attributes.subject
תחיה זינר - אני עובדת בתכנית הילה בדימונה, ואחד התלמידים שלי - בחור מאוד רגיש ומופנם, בקושי אומר בוקר טוב, נותן מראה קשוח אבל ממקום מאוד רגיש ופגיע. הייתה לו תחושת אי נוחות בכיתה, שהוא חשוף, ולכן הרכבנו לו כיתה שבדר"כ הוא יהיה עם גג תלמיד אחד או שניים. ובאמת הוא הרגיש הרבה יותר נוח. אבל עדיין היה מנסה להתחמק ולמצוא תירוצים, וכל פעם היה אומר לי שהוא צריך ללכת הביתה להאכיל את היונים - חשבתי שהוא צוחק! עד שפעם אחת אמרתי לו - אני חייבת לבוא לראות את היונים האלה. ונדלקו לו העיניים והוא אמר באמת??. ובאמת הלכתי אליו, ומעל הגג של הבניין שלו הוא בנה שובך של יונים שהוא קנה(!!) והוא הראה לי איך הוא מאכיל אותם ומטפל בהם וגורם להם לעוף ולחזור. זה היה מדהים, איך במקום הזה הוא פרח! ראיתי עליו שהוא התרגש מאוד שראיתי את זה, אחרי כל זה הוא היה הרבה יותר פתוח בכיתה, צחק, שיתף יותר, יוצר אווירה טובה בכיתה. זה היה מדהים!

# data[].attributes.body
אני עובד במעון אבחון לנוער עבריין כלומר מדובר מראש על נערים שהמערכת ותרה עליהם נערים אלה חסרי אמון בעולם המבוגרים ולכן הם בודקים אותנו שוב ושוב ע"י פרובוקציות קטנות לפני הרבה שנים גידלתי בצל (אני מטפל בעזרת גינון) וקיבלתי כמה מאות שתלוני בצל עבדתי עם נער שלא מכיר את הוריו והיה במשפחת אומנה ועשה להם חיים כול כך קשים שהם לא רוצו אותו והוא התגלגל ברכוב והיה גונב כדי לאכול. עבדתי עם הנער והוא שאל אותי מה יקרה אם אתלוש בצל עניתי לו שטעמו בדיוק כמו בצל בוגר אבל חבל ניתן לו לגדול והוא אמר לא איזה עונש תיתן לי אמרתי לא אתן לך עונש על זה שתלשת בצל ואז אמר כן אבל אם אתלוש שניים אמרתי לו אותו דבר אבל אם אתלוש עשרה הבנתי שכאן הוא בעצם בוחן אותי ורוצה לחזור לדפוס המוכר שהוא עושה פרובוקציות ואז מענישים אותו או מגרשים אותו ואמרתי שבכול מקרה הוא לא יקבל עונש ואז הוא תלש את כול החלקה. כעסתי על עצמי אבל הבנתי שהיה כדאי כדי לתת לנער הרגשה שלעולם לא אעזוב אותו או אגרש אותו ואני נותן לו תחושה שהוא חשוב לי.

# data[].attributes.body
דוגמה לעבודת יישוג-אחד מתלמידי לשעבר עבר מכיתה אחת לאחרת בשל הצטרפותו לפרוייקט מסויים.הדבר קרה זמן קצר לפני בחינת 12 שנ"ל באזרחות.בכיתה החדשה המקצוע לא נלמד .הנער היה מאוד כעוס ומתוסכל .מכיוון שהנער היה פעיל במסגרת פרוייקט אחר בו אני מלמדת החלטתי לעזור לו.נרתמתי להוציא אותו לתגבורים שהיו מלווים גם בשיחות להגברת האמון שלו ביכולתו לעשות את הבחינה גם אם עבר כיתה וגם אם הזמן העומד לרשותנו קצר.כמו כן ניסיתי להשיב את אמונו במערכת בכך שהראתי לו שנמצא פתרון גם אינו המיטבי ביותר מבחינתו.בסופו של דבר הנער ניגש לבחינה ואף עבר אותה בהצלחה.
לאחר מכן הנער ידע להוקיר תודה על כל המאמץ והעזרה.

# data[].attributes.body
דוגמה לעבודת יישוג שעשיתי:- מדובר על נערה עם חוסר נראות.  זאת אומרת שזקוקה שיראו אותה כי בחייה האישיים לא רואים אותה.  גם במהלך השיעורים  ניכר צורך זה , כאשר הקבוצה היא גדולה אני פונה אליה בשמה מספר פעמים.
כאשר היא ניגשה למבחן בגרות במתמתיקה התעניינתי אחרי המבחן איך היה לה. למרות שאני לא המורה שלה למתמתיקה. והיא ממש התרגשה  ולאחר מכן  הגיעה בתדירות גבוהה יותר למרכז ההשכלה.
תגובה ליעקב -
רעיון נפלא ומקורי- ללמוד עם כולם בבית התלמידה שלא יכולה היתה להגיע. נותן תחושת שייכות

# data[].attributes.headline
יעקב רוז'נסקי

# data[].attributes.subject
יעקב רוז'נסקי

# data[].attributes.body
עבודת יישוג- לפני כ3 חודשים אחת התלמידות אצלי נפגעה בתאונת דרכים וכתוצאה מכך היתה מאושפזת ולאחר מכן שהתה בביתה ונאסר עליה לצאת מהבית כדי להחלים.
בשיחות השוטפות איתה , היא נשמעה מיואשת ושלא תוכל לעבור את הבגרות ושהיא לא יכולה ללמוד .
החלטתי (בתיאום עם מנהלת הילה) לקיים את השיעורים בביתה במקום בבית הילה , ומעל חודש הייתי מסיע את התלמידים הנוספים איתי לביתה ושם קיימנו את השיעורים.
היישוג בדרך זו ,הפיח בה חיים וכן תקווה להגיע לבגרות ולהצליח (ועל הדרך קיימנו מצוות ביקור חולים)
וברוך ה' היא עשתה את המבחן בתחושה טובה.

# data[].attributes.headline
אלימור עמוס 

# data[].attributes.subject
אלימור עמוס 

# data[].attributes.body
עבודת יישוג שעשיתי - אחד מתלמידי בבית הספר החל תקופה להיעדר מבית הספר וממקום עבודתו (בית ספר מקצועי בו לומדים 3 ימים ועובדים במקצוע 3 ימים) חלה הידרדרות במוטיבצית הלימוד ובאופן כללי חשתי בהסתגרות שלו. פניתי אליו כמה פעמים בשאלה מה קורה ומשלא נעניתי, התחלתי לבדוק בסביבתו האם גם הם חשים בשינוי והאם ידוע להם מה קורה איתו.
בדקתי עם המעסיק שלו וממנו עלתה השערה כי הוא חושש מהגיוס הקרב לצה"ל, גם בשל היותו בן יחיד וגם בשל המעבר מחממת בית הספר. בשיחה עם אמו גם עלתה אפשרות זו...
זימנתי אותו אליי באמתלה של רישום לסיור מקצועי ובדרך זו דובבתי  אותו לשתף אותי במה "שעל ליבו"... אמרתי לו שהסיור המקצועי עשוי לסייע לו כשישתחרר מהצבא וירצה לעבוד במקצוע ... כשהעליתי את נושא הצבא, החל לשתף אותי בחששותיו. אמרתי לו שאני שמחה שהוא משתף אותי, בדקנו על מה עומד החשש - מהשירות עצמו או מהריחוק מהבית, בדקתי אם החשש עומד על סיבה אנטי ממסדית והבנתי שהחשש הוא ריחוק מהבית והרצון להמשיך ולעסוק במקצוע - עיצוב השיער כדי שיוכל לעבוד גם אחר הצהריים ולסייע בכלכלת המשפחה.
הסברתי לו שבמקרים כאלה ישנם גורמים שיכולים לסייע ולהכווין ובמקרים מסויימים אף להבטיח עוד לפני כניסתו לשירות הצבאי כי התפקיד אליו הוא מכוון - יתקבל ובתנאי שירות שיכולים להתאים לו.
פנינו למעסיק שלו בבקשה שיכתוב מכתב כי הוא מתחייב להעסיקו גם בתקופת שירותו, במקביל ביקשנו מכתב מאלוף במיל' בחיל האויר (מי שהקים את בית הספר), שיפנה בבקשה אישית להבטיח את מקומו של נתנאל בשירות צבאי קרוב לבית ובתפקיד ספר צבאי. ניסחנו מכתבים מטעם בית הספר: יועצת, מנהלת, רכזת המגמה ושלחנו את כל החומר בצורה מסודרת לגורמים הרלוונטיים בצהל.
כבר בשיחה הראשונה, הרגשתי שהצלחתי לשפר את מצב רוחו ולהוריד את רמת הלחץ והמתח בו היה. במהלך תהליך איסוף המכתבים והבקשות, הוא גילה אחריות ומוטיבציה להשיג מטרה זו. ליוויתי אותו לאורך כל הזמן, התניתי את עזרתי בכך שיגיע לבית הספר ולעבודה כפי שנדרש ממנו...
לבסוף השגנו את שביקשנו, נתנאל שובץ בבסיס קרוב לבית בתפקיד של ספר צבאי, המשיך לעבוד במקום עבודתו וסייע לפרנסת המשפחה. סיים 12 שנות לימוד עם תעודת מקצוע.

# data[].attributes.body
אני מורה ללשון וספרות וברור שאני לא מורה רק של המקצוע  התלמידות תמיד שומעות את המקצועות הללו וזה מעלה להן את מה שהן חוו אבל אחר שיעור אחד הן אומרות שזה ממש לא מה שהן מכירות
עבודת יישוג שעשיתי:
תלמידה שלי רוצה לעבור תעודת בגרות והיא היתה משובצת אצלי מחצית א ב12 שנ"ל והיא לא הסכימה להכנס לשיעורים
מה אני צריכה את זה  למה אתם לא רושמים אותי לבגרות ואני מנסה להסביר לה שהמבחן הזה שווה כ30 אחוז מהבגרות ולא שווה לה להפסיד אותו וזה לא מענין אותה
יום אחד ישבתי איתה ושאלתי אותה למה את מתנגדת תחשבי כאילו את לומדת לחלק מהבגרות וזה גם חלק מהחומר של הבגרות אחכ יהיה לך פחות ללמוד וגם אם תקבלי ציון נמוך בבגרות אז זה יתן לך אפשרות לעבור
אני מבינה אותך שאת מרגישה כאילו את לומדת עם הבנות של ה12 שנ"ל אבל תחשבי שאת לומדת לבגרות את מוכשרת ואני מבטיחה לך שתצליחי ותגיעי בבגרות לציון גבוה מאז התלמידה היתה סדיר בשיעורים ועברה את מבחן ה12 בהצלחה
אני ממזדהה עם דבריה של אורית גם אצלי פתאום באמצע שיעור תלמידות פותחות את הלב ןעד סוף השיעור הן מדברות ואני לא מפסיקה אותן ושומעת ומכילה וכך האמון והקשר גדל והן יודעות שמבינים אותן ואם הן לא מסוגלות אז הן יכולות חד פעמי לא להכנס לשיעור וזה עוזר מאד..

# data[].attributes.headline
אורית בן אטר - בעבודתי כמורה אני מרגישה שחצי מהזמן אני מקדישה לטיפול רגשי במיוחד אצל תלמידותיי הבנות שעמן אני מתראה כל יום. אני חווה את תלמידותיי ברמה הלימודית אבל גם ברמה הרגשית. אני זוכרת המון מקרים שתלמידות שלי התפרקו רגשית מולי במהלך שיעורים אך ישנם גם מקרים של יישוג שבהם הייתי ממש צריכה "לצאת אליהן" כאשר היו בסערת רגשות או משבר לימודי ורגשי. לדוגמא, יש לי תלמידה שהיום חוותה משבר אצלי השבוע בשיעור. היא הייתה מאוד עצובה ומתוסכלת לאחר שעבדה על טקסט ולא הצליחה בחצי מהשאלות היא הרימה ידיים ואמרה מיד: "אין לי כח די לא בא לי" אמרתי לה: "אור מה קרה את לא נראית לי מרוכזת, את נראית עצובה ומוטרדת רוצה לשתף אותי". בהתחלה היא לא רצתה לדבר ומרבית השיחה אני דיברתי אמרתי לה שאני יודעת שקשה לה להתמודד עם קושי וחוסר הצלחה אבל שנראה לי שיש עוד דברים שמתווספים לזה. היא אמרה לי שמתסכל אותה שהיא לא מצליחה ואין לה כח להמשיך לנסות וגם העובדה שחברה הטובה עזבה את הפנימייה והחלה לבכות. שיקפתי לה את המצב שיש טקסטים שהיא מצליחה יפה ולקחת דברים בפרופורציה וממש דיברתי מולה דקות ארוכות על מצבים וסיטואציות מורכבות בחיים שהיא עוד תתמודד איתם וטקסט זה דבר שולי. אמרתי לה שצריך לדעת להתמודד ולהתעמת מול הקושי ולא לברוח ואף נתתי לה את עצמי כדוגמא למישהי שקשה לה עם תחושת כישלון או ביקורת לא טובה ושגם אני אם הייתי עזבתי מקומות עבודה וברחתי מסיטואציות שהרגשתי שאני לא רוצה להתמודד כי הכי קל לברוח אבל שכיום עובדת על זה ושצריך לזכור שהכל פתיר .בנוסף נתתי לה דוגמא תלמידה שהיא מכירה שניגשה חמש פעמים ליחידה c  באנגלית ולא וויתרה או חשבה לוותר לרגע כי הייתה מול עיניה מטרה חשובה ושהכל עניין של גישה והתמודדות בחיים. מעבר לכך, עברתי איתה על שאלות וראינו שרובן היו טעויות של חוסר ריכוז ואי שימת לב כמו למשל למילת השאלה ואלו דברים שיכלה למנוע או טכניקות שלא ביצעה שהיו עוזרות לה לאתר את התשובה בטקסט כמו חיפוש מילת מפתח וכו'. הרגשתי בתום השיחה שהיישוג עזר היא שחררה הרבה מועקה ותסכול וקיבלה נקודת מבט יותר חיובית על המצב ושזה עודד אותה. יתר על כן, נראה לי לאחר השיחה העמוקה והכנה שהייתה לנו שלהבא היא תדע להתמודד טוב יותר עם תחושת כישלון או חוסר הצלחה בלימודים ובכלל בחיים. 

# data[].attributes.subject
אורית בן אטר - בעבודתי כמורה אני מרגישה שחצי מהזמן אני מקדישה לטיפול רגשי במיוחד אצל תלמידותיי הבנות שעמן אני מתראה כל יום. אני חווה את תלמידותיי ברמה הלימודית אבל גם ברמה הרגשית. אני זוכרת המון מקרים שתלמידות שלי התפרקו רגשית מולי במהלך שיעורים אך ישנם גם מקרים של יישוג שבהם הייתי ממש צריכה "לצאת אליהן" כאשר היו בסערת רגשות או משבר לימודי ורגשי. לדוגמא, יש לי תלמידה שהיום חוותה משבר אצלי השבוע בשיעור. היא הייתה מאוד עצובה ומתוסכלת לאחר שעבדה על טקסט ולא הצליחה בחצי מהשאלות היא הרימה ידיים ואמרה מיד: "אין לי כח די לא בא לי" אמרתי לה: "אור מה קרה את לא נראית לי מרוכזת, את נראית עצובה ומוטרדת רוצה לשתף אותי". בהתחלה היא לא רצתה לדבר ומרבית השיחה אני דיברתי אמרתי לה שאני יודעת שקשה לה להתמודד עם קושי וחוסר הצלחה אבל שנראה לי שיש עוד דברים שמתווספים לזה. היא אמרה לי שמתסכל אותה שהיא לא מצליחה ואין לה כח להמשיך לנסות וגם העובדה שחברה הטובה עזבה את הפנימייה והחלה לבכות. שיקפתי לה את המצב שיש טקסטים שהיא מצליחה יפה ולקחת דברים בפרופורציה וממש דיברתי מולה דקות ארוכות על מצבים וסיטואציות מורכבות בחיים שהיא עוד תתמודד איתם וטקסט זה דבר שולי. אמרתי לה שצריך לדעת להתמודד ולהתעמת מול הקושי ולא לברוח ואף נתתי לה את עצמי כדוגמא למישהי שקשה לה עם תחושת כישלון או ביקורת לא טובה ושגם אני אם הייתי עזבתי מקומות עבודה וברחתי מסיטואציות שהרגשתי שאני לא רוצה להתמודד כי הכי קל לברוח אבל שכיום עובדת על זה ושצריך לזכור שהכל פתיר .בנוסף נתתי לה דוגמא תלמידה שהיא מכירה שניגשה חמש פעמים ליחידה c  באנגלית ולא וויתרה או חשבה לוותר לרגע כי הייתה מול עיניה מטרה חשובה ושהכל עניין של גישה והתמודדות בחיים. מעבר לכך, עברתי איתה על שאלות וראינו שרובן היו טעויות של חוסר ריכוז ואי שימת לב כמו למשל למילת השאלה ואלו דברים שיכלה למנוע או טכניקות שלא ביצעה שהיו עוזרות לה לאתר את התשובה בטקסט כמו חיפוש מילת מפתח וכו'. הרגשתי בתום השיחה שהיישוג עזר היא שחררה הרבה מועקה ותסכול וקיבלה נקודת מבט יותר חיובית על המצב ושזה עודד אותה. יתר על כן, נראה לי לאחר השיחה העמוקה והכנה שהייתה לנו שלהבא היא תדע להתמודד טוב יותר עם תחושת כישלון או חוסר הצלחה בלימודים ובכלל בחיים. 

# data[].attributes.body
דוגמא לעבודת יישוג שעשיתי: ________________________________________________________________________________

האם ואיך היישוג עזר בהתמודדות עם הנער: ________________________________________________________________________________