# data[].attributes.attachment_link.title
Kuukausiliite | Tämä talvi on ollut jäinen, mutta kauanko näitä riittää? HS:n toimittaja halusi kokea, miltä tuntuu pudota jäihin - Kun hän pääsi ylös, pahin oli vasta edessä

# data[].attributes.attachment_link.description
Itämeren rannat ja Suomen tuhannet järvet ja joet ovat saaneet jääkannen. Siitä kannattaa nauttia niin kauan kuin voi.

# data[].attributes.body
Metsätalous kärsii voimistuvista myrskyistä ja routaolojen heikkenemisestä kun taas maatalous kärsii kuivuudesta ja voimistuvista sateista

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Pohjois-Karjalan ilmasto on jo lämmennyt: ilmastopaneelin raportin mukaan 1991-2020 oli 0,6 astetta lämpimämpi kuin 1981-2010. Vaikka maakunnassa ei ole merkittäviä tulvariskialueita, alueella tarvitaan toimia ilmastonmuutokseen sopeutumisessa.

Pielisjoki on yksi harvinaisen tulvan riskialue Vuoksen vesistössä. Joensuussa veden pinnan alle jäisi tuolloin sekä välttämättömyyspalveluja, asutusta että ympäristöriskikohteita. Kuva: Heikki Haapalainen / Yle

Tuore ilmastopaneelin raportti (siirryt toiseen palveluun) vaatii, että sopeutumistoimia ilmastonmuutoksen vuoksi on tehtävä koko Suomessa.

Monissa maakunnissa puuttuvat vielä tarkemmat arviot ilmastonmuutoksen paikallisista vaikutuksista ja alueellisesti tarvittavista toimenpiteistä.

Metsäisen Pohjois-Karjalan osalta raportissa korostuu se, että routaolojen heikkeneminen ja voimistuvat myrskyt haittaavat tulevaisuudessa alueen metsätaloutta.

Maatalous puolestaan tulee kärsimään kuivuudesta ja voimistuvista sateista. Toisaalta ilmastonmuutos luo maakunnassa mahdollisuuksia uusien kasvilajien viljelyyn.

Pohjois-Karjalassa ei ole merkittäviä tulvariskialueita.

Muita tulvariskialueita eli mahdollisen harvinaisen tulvan peittämiä paikkoja on raportissa esitetty viisi: Joensuun kantakaupunki ympäristöineen, Liperin kirkonkylä, Enon kirkonkylä sekä Lieksan ja Nurmeksen keskustat.

Pohjois-Karjalan maakuntaliiton johdolla valmistellaan parhaillaan toimenpidesuunnitelmaa, jonka on määrä valmistua vielä tänä vuonna.

# data[].attributes.attachment_link.description
Pohjois-Karjalan ilmasto on jo lämmennyt: ilmastopaneelin raportin mukaan 1991-2020 oli 0,6 astetta lämpimämpi kuin 1981-2010. Vaikka maakunnassa ei ole merkittäviä tulvariskialueita, alueella tarvitaan toimia ilmastonmuutokseen sopeutumisessa. Tuore ilmastopaneelin raportti (siirryt toiseen palveluun) vaatii, että sopeutumistoimia ilmastonmuutoksen vuoksi on tehtävä koko Suomessa. Monissa maakunnissa puuttuvat vielä tarkemmat arviot ilmastonmuutoksen paikallisista vaikutuksista ja alueellisesti tarvittavista toimenpiteistä.

# data[].attributes.body
https://www.hs.fi/tiede/art-2000008097834.html

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Hiilidioksidi sitoo lämpöä mutta myös säteilee sitä tehokkaasti. Ohuessa yläilmakehässä lämpö karkaa yhä kiihtyvällä tahdilla avaruuteen.

Ihmisen aiheuttamat kasvihuonekaasupäästöt lämmittävät maapallon pintaa, mutta ilmakehän yläkerroksissa vaikutus on toisenlainen.

Yhdysvaltojen avaruushallinnon Nasan satelliittimittauksista selviää, että ilmastonmuutos on johtanut yläilmakehän kylmenemiseen ja kutistumiseen.

# data[].attributes.attachment_link.title
Ilmastonmuutos | Tutkimus: Ilmaston lämpeneminen saa ilmakehän yläkerrokset kylmenemään ja kutistumaan

# data[].attributes.attachment_link.description
Hiilidioksidi sitoo lämpöä mutta myös säteilee sitä tehokkaasti. Ohuessa yläilmakehässä lämpö karkaa yhä kiihtyvällä tahdilla avaruuteen. Ihmisen aiheuttamat kasvihuonekaasupäästöt lämmittävät maapallon pintaa, mutta ilmakehän yläkerroksissa vaikutus on toisenlainen. Yhdysvaltojen avaruushallinnon Nasan satelliittimittauksista selviää, että ilmastonmuutos on johtanut yläilmakehän kylmenemiseen ja kutistumiseen.

# data[].attributes.body
https://www.hs.fi/kaupunki/art-2000008089766.html
Merivesi lämpenee ja vedenlaatu huononee. Veden happipitoisuus pienenee ja uhkaa kaloja.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Helteisten säiden jatkuessa rantavesien lämpötila voi nousta lähelle 30 celsiusastetta.

Kesän ensimmäiset sinilevähavainnot tehtiin juhannusviikolla Munkkiniemen ja Aurinkolahden uimarannoilla.

Helsingin ympäristöpalvelujen terveysinsinööri Satu Wahlmanin mukaan suurten sinileväkukintojen todennäköisyys kasvaa lämpimien säiden jatkuessa.

# data[].attributes.attachment_link.title
Uimarannat | Merivesi voi lämmetä Helsingissä pian lähes 30-asteiseksi - Ensimmäiset sinilevähavainnot tehty, vedenlaatu taas huonontunut Pikkukoskella

# data[].attributes.attachment_link.description
Helteisten säiden jatkuessa rantavesien lämpötila voi nousta lähelle 30 celsiusastetta. Kesän ensimmäiset sinilevähavainnot tehtiin juhannusviikolla Munkkiniemen ja Aurinkolahden uimarannoilla. Helsingin ympäristöpalvelujen terveysinsinööri Satu Wahlmanin mukaan suurten sinileväkukintojen todennäköisyys kasvaa lämpimien säiden jatkuessa.

# data[].attributes.attachment_link.title
Ilmastonmuutos | Tutkimus: Jäätiköiden sulamisvauhti on kaksinkertaistunut, vesi- ja ruokapula uhkaavat miljardeja ihmisiä ennen vuotta 2050

# data[].attributes.attachment_link.description
Vuosien 2000 ja 2019 välillä jäätiköt sulivat 267 miljardin tonnin vuosivauhdilla.

# data[].attributes.body
Kuivuus lisääntyy, joka johtaa esim. metsäpaloihin

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ilmaston lämpeneminen lisää kuivuutta ja tulvia sekä metsäpalojen riskiä, arvioivat brittitutkijat raportissaan. Vaikka haitallisia päästöjä leikattaisiin nyt, luonnonkatastrofin riski lisääntyisi monissa osissa maailmaa, he sanovat.

Bristolin yliopiston tutkijat analysoivat, miten ilmaston lämpeneminen alle kahdella asteella, 2 - 3 asteella tai yli kolmella asteella vaikuttaa maapallon metsäpinta-alaan, makeanveden lähteisiin ja metsäpalojen esiintymiseen 200 vuoden kuluessa.

He eivät ottaneet kantaa lämpötilan nousun todennäköisyyteen, vaan käyttivät laskelmien pohjana 52 valmista skenariota. Kasvillisuuden kehittymistä simuloitiin kansainvälisellä tietokonemallilla.

Tutkija Marko Scholzen mukaan tutkimus paljasti suoran yhteyden maapallon ilmaston lämpenemisen ja ekosysteemien kärsimien vahinkojen välillä.

Tutkimuksen mukaan metsien määrä vähenee Euraasiassa, Kiinan itäosissa, Kanadassa, Keski-Amerikassa sekä Amazonin alueella 30 prosentin todennäköisyydellä, jos lämpötilan nousu jää alle kahteen asteeseen. Tämä lämpötilan nousu tulee tapahtumaan, vaikka kasvihuonekaasujen päästöt saataisiin nyt kuriin.

Jos maapallon vuotuinen keskilämpötila nousee yli kolmella asteella, samoilla alueilla metsät vähenevät yli 60 prosentin todennäköisyydellä. Tällöin myös metsäpalojen riski nousee selvästi ennenkaikkea napapiirin pohjoispuolisilla alueilla sekä Amazonin alueella.

Lämpötilan nousu vähentää makean veden saatavuutta ja lisää kuivuuskausia etenkin Länsi-Afrikassa, Keski-Amerikassa, Euroopan eteläosissa sekä Yhdysvaltain itäosissa. Samanaikaisesti tulvat lisääntyvät pohjoisessa, 50 leveysasteen pohjoispuolella sekä trooppisessa Afrikassa ja Etelä-Amerikan luoteiskulmassa. Se johtuu metsien vähenemisestä, mikä johtaa jokien virtaaman lisääntymiseen.

Kasvava hiilidioksidin määrä ja nouseva lämpötila edistävät kasvillisuutta arktisella alueella, missä puuton tundra alkaa muuttua metsäksi.

Jos lämpötilan nousu pysyy alle kolmessa asteessa, maaperään sitoutuu nykyistä enemmän hiiltä. Yli kolmen asteen lämpötilan nousu merkitsee hiilitaseen nopeaa huonontumista, koska silloin maaperään sitoutunutta hiiltä alkaa vapautua ilmakehään suuria määriä. Tämä on ns. positiivinen takaisinkytkentä eli hiilidioksidin määrän nousu ilmakehässä lisää hiilidioksidin tuloa ilmakehään.

Scholze toivoo, että tutkimustuloksista on apua keskusteltaessa vaarallisesta ilmastonmuutoksesta ja keinoista ehkäistä sitä.

Tutkimus julkaistiin yhdysvaltalaisessa tiedelehdessäi Proceedings of the National Academy of Sciencessä.

# data[].attributes.attachment_link.description
Ilmaston lämpeneminen lisää kuivuutta ja tulvia sekä metsäpalojen riskiä, arvioivat brittitutkijat raportissaan. Vaikka haitallisia päästöjä leikattaisiin nyt, luonnonkatastrofin riski lisääntyisi monissa osissa maailmaa, he sanovat. Bristolin yliopiston tutkijat analysoivat, miten ilmaston lämpeneminen alle kahdella asteella, 2 - 3 asteella tai yli kolmella asteella vaikuttaa maapallon metsäpinta-alaan, makeanveden lähteisiin ja metsäpalojen esiintymiseen 200 vuoden kuluessa.

# data[].attributes.headline
Tulisää uhkaa Välimerta, rankkasateet Afrikan aavikoita

# data[].attributes.subject
Tulisää uhkaa Välimerta, rankkasateet Afrikan aavikoita

# data[].attributes.body
https://www.hs.fi/ulkomaat/art-2000008181814.html

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Lämpötila kohoaa eniten pohjoisessa, mutta suurimmat riskit kasautuvat etelän köyhimpien maiden päälle.

Ilmastonmuutoksen vaikutukset ovat havaittavissa jo käytännössä kaikkialla maailmassa, ja ne tulevat voimistumaan nopeasti lähivuosikymmeninä, selviää kansainvälisen ilmastopaneelin (IPCC) tuoreesta raportista.

Maanantaina julkaistun IPCC:n kuudennen raportin ensimmäisessä osassa merkittävä rooli annettiin alueellisille katsauksille. Niistä selviää, millä tavalla ilmaston on jo havaittu muuttuneen maailman eri alueilla ja mitä eri skenaarioiden mukaan on luvassa tulevaisuudessa.

Vaikutukset eivät ole olleet tähän mennessä eivätkä jatkossakaan ole kaikkialla samanlaisia. Tulevien vuosikymmenien ilmastollinen kehitys riippuu puolestaan siitä, miten ihmiskunta onnistuu vähentämään päästöjä, raportissa todetaan.

IPCC on tuottanut myös interaktiivisen karttapalvelun, jossa voi tarkastella jo havaittuja muutoksia sekä ennusteita eri alueille erilaisten skenaarioiden mukaisesti.

Lue lisää: "Meillä on erittäin kova kiire", sanoo suomalaisasiantuntija - Merkittävä ilmastoraportti: 1,5 asteen tavoite vaatii hiilineutraaliutta vuoteen 2050 mennessä

Yleiskuva on se, että pohjoisessa ja napa-alueilla lämpötilan muutokset ovat suurempia kuin etelässä.

Tämä ei silti välttämättä tarkoita sitä, että vaikutukset ihmisiin ja ekosysteemeihin olisivat voimakkaampia pohjoisessa kuin etelässä, sanoo yksi raportin kirjoittajista, apulaisprofessori Annalea Lohila Ilmatieteenlaitokselta.

"Jos jo ennestään kuivuudesta kärsivillä alueilla lämpötila nousee tai kuivuudet lisääntyvät, niin vaikutukset voivat olla erilaisia kuin meillä täällä pohjoisessa. "

Raportissa on myös huomioitu, että ilmastonmuutoksen negatiiviset vaikutukset voivat olla suurempia kaupungeissa kuin maaseudulla. Tämä johtuu siitä, että kaupungeissa kehittyy omia paikallisilmastoja.

Kaupungeissa on usein lämpimämpää kuin lähiympäristössä, mikä johtuu muun muassa sitä, että rakennukset ja asfaltti keräävät lämpöä ja muuttavat veden kiertoa. Kaupungit saattavat jopa lisätä paikallisia sateita ja ovat alttiita tulville.

"Jos yhdistetään rannikkokaupunki, kaupunkien lämpeneminen ja rankkasateiden yleistyminen, niin kaupungit saattavat olla alttiimpia esimerkiksi tulville", Lohila toteaa.

Hän korostaa sitä, että ilmastonmuutoksen inhimilliset vaikutukset riippuvat siitä, miten eri yhteiskunnat kykenevät vastaamaan haasteisiin.

"Kyse on siitä, kuinka haavoittuvia yhteiskunnat ovat ja miten ne kykenevät sopeutumaan ilmastonmuutokseen. Riskit ovat suurempia siellä, missä on jo nyt köyhyyttä, kuumaa ja kuivaa."

Näin raportti kuvaa ilmastonmuutoksen vaikutuksia eri alueilla.

Lue lisää: Pohjoiset alueet lämpenevät nopeimmin - Näin ilmastonmuutos vaikuttaa Suomeen

Tutkijoiden mukaan Euroopassa lämpötilat tulevat suurella varmuudella nousemaan enemmän kuin maailmanlaajuisesti keskimäärin. Tämä on havaittu jo aiemmissa tutkimuksissa.

Välimeren alueella kuivuus, kovat tuulet ja lämpötilan nousu lisäävät todennäköisyyttä niin sanotulle tulisäälle, joka lisää maasto- ja metsäpalojen riskiä. Pohjoisempana puolestaan sateisuus lisääntyy. Keski- sekä Itä-Euroopassa tulvien ennustetaan lisääntyvän.

"Tämä ei yllätä, jos katsoo, mitä uutisissa on viime aikoina kerrottu [Keski-Euroopan tulvista ja Kreikan maastopaloista]", Lohila sanoo.

Merenpinta tulee Euroopassa nousemaan, mikä lisää rannikkotulvien riskiä. Itämeren alueella merenpinnan nousu tulee olemaan hillitympää maan kohoamisesta johtuen.

Pohjoisessa talvet lyhenevät ja lumipeite ohenee. Kesällä pitkät helteet ja kuivuudet lisääntyvät.

Afrikan pohjoisosissa kuivuus on jo lisääntynyt ja kuivakausien ennustetaan pitenevän entisestään. Samaan aikaan esimerkiksi kuivalla Sahelin alueella rankkasateiden ennustetaan lisääntyvän.

Tämä ei kuitenkaan välttämättä ole positiivinen asia aavikkoseudulle.

"Sateisuus ja rankkasateet ovat kaksi eri asiaa. Lisääntyneet rankkasateet eivät välttämättä merkitse sitä, että vesimäärä kasvaisi", Lohila sanoo.

Mantereen kaikissa osissa sään ääri-ilmiöiden ennustetaan lisääntyvän. Tämä tarkoittaa enemmän kuivakausia, rankkasateita, tulisäätä ja äärimmäisiä lämpötiloja. Vain keskisen Afrikan metsäisillä seuduilla keskilämpötilan ei ennusteta nousevan merkittävästi.

Keskilämpötilojen on jo havaittu nousseen Aasiassa, ja suurella todennäköisyydellä äärimmäinen kuumuus tulee lisääntymään, raportti toteaa. Myös merten kuumeneminen tulee lisääntymään.

Alueen pohjoisosissa tulisääksi kutsuttu ja maastopaloriskiä kasvattava säätyyppi tulee voimistumaan ja kestää kesäisin pidempään ainakin melko suurella todennäköisyydellä. Korkeilla vuorilla jäätiköiden sulaminen tulee kiihtymään vuosisadan puoliväliin saakka, minkä jälkeen se voi hidastua, koska jäätä ei ole enää paljoa jäljellä.

Meren pinta on jo noussut Aasian tiheään asutuilla rannikkoalueilla maailman keskiarvoa nopeammin, mikä uhkaa asutusta ja ekosysteemejä.

Australia ja Uusi-Seelanti

Australiassa keskilämpötila on noussut 1900-luvun alusta 1,4 asteella ja Uudessa-Seelannissa 1,1 asteella. Äärimmäiset hellejaksot ovat lisääntyneet ja kylmät ilmat vähentyneet. Trendin uskotaan suurella todennäköisyydellä jatkuvan.

Maastopaloriskiä nostava tulisää on jo lisääntynyt ja tulee lisääntymään entisestään tulevina vuosikymmeninä. Melko todennäköisesti myös rankkasateet ja jokien tulviminen lisääntyvät.

Merenpinta on kohonnut globaalia keskiarvoa enemmän, mikä uhkaa rannikkoseutuja. Merten lämpeneminen ja happamoituminen ovat jo havaittuja tosiasioita, ja ne tulevat kiihtymään.

Pohjois- ja Keski-Amerikka

Keskilämpötila ja äärilämpötilat ovat jo nousseet varsinkin alueen pohjoisosissa enemmän kuin maailmassa keskimäärin, ja tilanteen ennustetaan käytännössä varmuudella pahenevan. Esimerkiksi tänä kesänä Kanadan ja Yhdysvaltain länsiosissa on koettu ennätyskuumia helteitä ja niiden aiheuttamia metsäpaloja.

Maanosan länsiosissa kuivuus ja tulisää ovat yleistyneet ja yleistynevät entisestään. Samalla myös rankkasateet yleistyvät, mikä aiheuttaa tulvia.

Karibialla ja Yhdysvaltain etelärannikolla trooppiset hirmumyrskyt voimistuvat.

Etelä-Amerikka

Etelä-Amerikassa keskilämpötilat ovat hyvin todennäköisesti jo nousseet ja nousevat jatkossa maailman keskiarvoa nopeammin. Sateisuus muuttuu niin, että Etelä-Amerikan luoteis- ja kaakkoisosissa sataa enemmän, kun taas koillis- ja lounaisosissa sataa todennäköisesti vähemmän.

Rannikkoseuduilla tulvien uskotaan lisääntyvän, kun taas Amazonin sademetsäalueen keskiosissa kuivuus ja tulisää lisääntyvät. Tämä saattaa vaikuttaa monella tapaa maanviljelyyn, metsätalouteen, terveyteen ja ekosysteemeihin maailman suurimmalla metsäalueella.

Pienet saarivaltiot

Suurten valtamerten pienet saarivaltiot kärsivät jo nyt, ja ne ja tulevat edelleen kärsimään merenpinnan noususta, jonka ennustetaan jatkuvan satoja tai tuhansia vuosia.

Merenpinnan nousu yhdistettynä lisääntyneisiin myrskyihin ja tulviin voi hukuttaa saaria tai sekoittaa suolaisen meriveden pohjavesikerroksiin.

Hirmumyrskyt saattavat vähentyä, mutta niiden voimakkuus kasvaa, paitsi keskisellä Tyynellämerelllä, missä hirmumyrskyjen odotetaan lisääntyvän.

Raportin mukaan pienten saarten ilmastovaikutuksista ei ole kuitenkaan vielä kerätty riittävästi tietoa.

Lue lisää: "Vaihtoehto ei ole se, että kaikki jatkuu ennallaan", sanoo ympäristöministeri Mikkonen ja vaatii globaalia ryhtiliikettä ilmastotoimiin

Lue lisää: IPCC:n raportin tekijät uskovat, että ilmastonmuutosta voidaan torjua - "Ainoa tapa pysäyttää lämpeneminen on saavuttaa hiilineutraalius maailmanlaajuisesti"

Lue lisää: Saarivaltioita uhkaava merenpinnan nousu on vääjäämätöntä, IPCC:n raportti kertoo - "Maksamme hengellämme toisten hiilipäästöistä"

# data[].attributes.attachment_link.title
Ilmastonmuutos | Tulisää uhkaa Välimerta, rankkasateet Afrikan aavikoita - Raportti povaa karuja muutoksia elämäämme

# data[].attributes.attachment_link.description
Lämpötila kohoaa eniten pohjoisessa, mutta suurimmat riskit kasautuvat etelän köyhimpien maiden päälle. Ilmastonmuutoksen vaikutukset ovat havaittavissa jo käytännössä kaikkialla maailmassa, ja ne tulevat voimistumaan nopeasti lähivuosikymmeninä, selviää kansainvälisen ilmastopaneelin (IPCC) tuoreesta raportista. Maanantaina julkaistun IPCC:n kuudennen raportin ensimmäisessä osassa merkittävä rooli annettiin alueellisille katsauksille.

# data[].attributes.attachment_link.title
HS Ympäristö | Yksi metaanivuoto lämmitti ilmastoa yhtä paljon kuin kaksi miljoonaa autoa vuodessa, eikä kukaan välittänyt - Ekokatastrofi on niin valtava, ettei mikään yksittäinen teko hetkauta meitä enää

# data[].attributes.attachment_link.description
Ihmiskunta voitti luonnon. "Luontoa" ei ole enää olemassa, vaan koko maailmamme on ihmisen muokkaama. Jos ihmiskunta haluaa voittaa itselleen myös tulevaisuuden, jäljellä olevista luonnon rippeistä pitäisi pitää tarkkaa huolta, kirjoittaa Pekka Torvinen esseessään. 3.10. 2:00 | Päivitetty 3.10. 6:29 "Meillä on nolla vuotta aikaa estää vaarallinen ilmastonmuutos, koska se on jo täällä", sanoi yhdysvaltalainen ilmastotutkija Michael E.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ilmastopaneelin tuore raportti kokoaa ensimmäistä kertaa yhteen ilmastonmuutoksen vaikutuksia maakunnittain. Raportti muistuttaa, että useimmissa maakunnissa tarvitaan nyt aktiivista tarttumista sopeutumisen suunnitteluun.

Kevättulva Tornionjoella toukokuussa 2021. Kuvituskuva. Kuva: Laura Valta / Yle

Suomen ilmasto muuttuu lähivuosikymmeninä peruuttamattomasti. Muutos pitää ottaa huomioon alueellisissa sopeutumissuunnitelmissa, muistutetaan Suomen ilmastopaneelin torstaina julkaistussa raportissa.

Suomessa ilmastonmuutos tuo mukanaan erityisesti rankkasateita ja tulvia.

Tulevaisuuden matalapaineet pitävät sisällään enemmän vettä. Sateiden ilmastonmuutoskerroin on vuorokausisateille 1,25-1,3 ja tuntisateille 1,35-1,5.

Tämä tarkoittaa sitä, että esimerkiksi hulevesitulvien määrä kasvaa tulevaisuudessa kaikissa Suomen maakunnissa. Erityisesti riskiä on suuremmissa kaupungeissa, joissa viemäriverkostot eivät kykene vetämään rankkasateiden vesimääriä entiseen tapaan.

Toisaalta Suomen talviolosuhteet muuttuvat, joten lumen ja jään sulamisesta aiheutuvat tulvat muuttavat myös luonnettaan, paikoin jopa vähenevät.

Porissa on Suomen suurin tulvariski. Toisena tulee Rovaniemi. Myös Suomen etelärannikko ja Kymenlaaksossa Kymijoen varsi sekä Haminan ja Kotkan rannikkoalue joutuvat painimaan sekä rankkasateiden että meritulvien kanssa.

Kokosimme tähän pääkohtia maakuntien tulvariskeistä.

Kuva: Jyrki Lyytikkä / Yle

Ahvenanmaa
Ahvenanmaan alueella tulvariskit ovat melko pieniä. Alueen vesistöt ovat pieniä eivätkä aiheuta merkittäviä riskejä. Rannat ovat pääosin jyrkkiä, ja se vähentää merivesitulvien riskiä alueella.

Ilmastonmuutoksen vaikutukset alueen tulvariskeihin tuskin ovat kovin suuria vuoteen 2050 mennessä, mutta rankkasateiden yleistyminen lisää jonkin verran hulevesitulvien riskiä.
Etelä-Karjala
Etelä-Karjalan maakunnan alueella ei ole nimetty merkittäviä tulvariskialueita. Muita tulvariskialueita alueella on Lappeenranta ja Taipalsaari. Niissä on joitakin riskikohteita: asutusta ja välttämättömyyspalveluja. Saimaan rannalla Lappeenrannassa sijaitsee UPM Kaukas ja Imatralla Stora-Enso Imatra. Saimaan rannalla on lisäksi runsaasti loma-asutusta.

Ilmastonmuutoksen on arvioitu lisäävän Saimaan tulvariskejä vuoteen 2050 mennessä sateen kasvun myötä ja suurimpien tulvien ajoituksen muuttuessa entistä enemmän talvelle.

Vesistötulvien lisäksi myös hulevesitulvien riski kasvaa alueella rankkasateiden yleistymisen myötä.
Etelä-Pohjanmaa
Alueella on kolme merkittävää tulvariskialuetta: Ilmajoki-Seinäjoki ja Ylistaro-Koivulahti Kyrönjoella (jatkuu myös Pohjanmaan maakunnan puolelle) ja Lapua Lapuanjoella.

Erittäin harvinainen tulva vaikeuttaisi näillä alueilla tuhansien ihmisten elämää. Kaikilla alueilla on myös vaikeasti evakuoitavia kohteita, esimerkiksi kouluja ja päiväkoti. Tulva aiheuttaisi merkittävien tieliikenneyhteyksien katkeamisen.

Merkittävien tulvariskialueiden lisäksi Etelä-Pohjanmaalla on muita tulvariskialueita: Jalasjärven taajama ja Kauhajoki Kyrönjoella ja Jurvan taajama Närpiönjoella.

Ilmastonmuutoksen vaikutuksesta vesistötulvien tulvariskien arvioidaan pysyvän lähellä nykyistä vuoteen 2050 mennessä, mutta vaikutuksiin liittyy paljon epävarmuutta ja ne voivat vaihdella tulvariskialueittain.

Alueen suuremmissa vesistöissä tulvariskit voi myös vähentyä kevättulvien pienentyessä, kun taas etenkin pienemmissä vesistöissä kuten Närpiönjoella tulvat kasvavat joillain ilmastoskenaarioilla. Lumen väheneminen pienentää kevättulvia, mutta toisaalta syys- ja talvitulvat lisääntyvät.

Jääpatojen riski mahdollisesti pienenee tulevaisuudessa, kun jään määrä vähenee. Jääpatojen muodostumista ja tilanteen muuttumista ilmastonmuutoksen vaikutuksesta kuitenkin tunnetaan vielä huonosti, joten arvio on hyvin epävarma.

Kuva: Jyrki Lyytikkä / Yle

Etelä-Savo
Etelä-Savo on Suomen vesistöisin maakunta, jossa ei ole ei ole merkittäviä tulvariskialueita. Ilmastonmuutos todennäköisesti kasvattaa alueella Saimaan ja siihen yhteydessä olevien järvien tulvia vuoteen 2050 mennessä ja muuttaa niiden ajoitusta enemmän talvelle nykyisestä kesäajasta.

Hulevesitulvien riski tulee rankkasateiden kasvun johdosta kasvamaan tulevaisuudessa.
Kainuu
Kainuussa ei ole merkittäviä tulvariskialueita. Muu tulvariskialue Kainuussa on Kuhmon keskustaajama. Ilmastonmuutoksen seurauksena tulvat saattavat Kuhmon alueella pienentyä lumen määrän vähetessä vuoteen 2050 mennessä.

Rankkasateiden lisääntyminen voi tulevaisuudessa lisätä hulevesitulvien riskiä, joka tosin ei alueella ole kovin suuri.
Kanta-Häme
Kanta-Hämeessä on yksi merkittävä tulvariskialue: Riihimäki.

Riihimäellä arvioidaan olevan erittäin harvinaisen tulvan vaikutusalueella 1 550 asukasta ja neljä vaikeasti evakuoitavaa kohdetta. Lisäksi tulva voisi aiheuttaa muun muassa talousveden pilaantumisen, sähkön ja lämmönjakelun keskeytymisen sekä puhelin- ja tietoliikenneyhteyksien katkeamisen.

Ilmastonmuutoksen vaikutus Riihimäen tulviin vuoteen 2050 mennessä on melko epävarma ja vaihtelee riippuen käytetystä ilmastoskenaariosta. Todennäköisesti vesistötulvien riski pysyy entisellään tai hieman lisääntyy rankkasateiden kasvun myötä.

Hulevesitulvat alueella todennäköisesti yleistyvät rankkasateiden yleistyessä ilmastonmuutoksen vaikutuksesta.
Keski-Pohjanmaa
Keski-Pohjanmaan maakunnassa ei ole merkittäviä tulvariskialueita, mutta muu tulvariskialue on Perhon taajama Perhonjoella.

Ilmastonmuutoksen vaikutuksesta Keski-Pohjanmaan tulvariskien arvioidaan pysyvän lähes ennallaan vuoteen 2050 mennessä. Lumen väheneminen pienentää kevättulvia, mutta toisaalta syys- ja talvitulvat lisääntyvät.

Hulevesitulvien riski alueella kasvaa rankkasateiden yleistyessä ilmastonmuutoksen vaikutuksesta.
Keski-Suomi
Keski-Suomen maakunnassa ei ole merkittäviä tulvariskialueita. Alueella olevia muita tulvariskialueita ovat Jyväskylä Kymijoen vesistöalueella ja Keuruun keskustaajama Kokemäenjoen vesistöalueella.

Suuren vesistön keskusjärven Päijänteen tulvariski todennäköisesti kasvaa sateiden kasvun myötä ja tulvien siirtyessä talviaikaan.

Kokemäenjoen latvoilla Keurusselän järven rannalla Keuruussa ilmastonmuutos todennäköisesti pienentää tulvariskiä lumen vähetessä ja kevättulvien pienetessä.

Hulevesitulvien riski kasvaa rankkasateiden kasvaessa ilmastonmuutoksen vaikutuksesta.
Kymenlaakso
Kymenlaakson maakunnassa on kaksi merkittävää tulvariskialuetta: vesistötulville Kymijoen alaosa Kymijoen varrella ja merivesitulville Haminan ja Kotkan rannikkoalue. Erittäin harvinaisen tulvan peittämällä alueella asuu satoja ihmisiä.

Ilmastonmuutos lisää Kymijoen tulvariskiä vuoteen 2050 mennessä, erityisesti kasvavat syksyn ja talven tulvat. Myös hyydetulvariski Kymijoen pääuomassa voi kasvaa lähivuosikymmeninä.

Korkean merivedenkorkeuden riski kasvaa todennäköisesti hieman vuoteen 2050 mennessä ja selvemmin vuosisadan loppuun mennessä.

Hulevesitulvien riski alueella kasvaa rankkasateiden yleistyessä ilmastonmuutoksen vaikutuksesta.

Kuva: Jyrki Lyytikkä / Yle

Lappi
Lapin maakunnan alueella on kuusi merkittävää tulvariskialuetta. Se on enemmän kuin missään muussa maakunnassa.

Kuudesta merkittävästä tulvariskialueesta viisi on vesistötulvariskialuetta: Rovaniemen kaupunki, Kittilän kirkonkylä, Kemijärven kaupunki (Kemijoen vesistöalueella), Ivalon taajama (Ivalojoki) ja Tornion kaupunki (Tornionjoki). Yksi on rannikkotulvakohde eli Kemin rannikkoalue.

Rovaniemi on Porin ohella Suomen merkittävin tulvariskialue, jossa vahinkoja syntyy asuinrakennuksille, erityiskohteille ja tiestölle. Erittäin harvinaisen tulvan peittämällä alueella olisi noin 6 000 asukasta ja useita vaikeasti evakuoitavia kohteita sekä kolme museota. Kohteiden kastuminen aiheuttaisi mitattavat vahingot.

Ivalossa, Kemijärvellä, Kittilässä ja Torniossa erittäin harvinaisen tulvan peittämällä alueella on kussakin tuhansia asukkaita ja alueilla sijaitsee useita vaikeasti evakuoituvia kohteita, kuten palvelutaloja, päiväkoteja ja terveyskeskuksia.

Kemijärvellä ja Ivalossa alueen tulvariskiä nostaa tulvapenkereiden mahdollinen murtuminen, jolloin tulva nousee alueelle yllättäen ja nopeasti. Torniossa pahin tulvariski aiheutuu jääpatotulvasta Tornionjoessa.

Kemissä meritulvan vahingot ovat huomattavia erittäin harvinaisilla tulvilla. Erittäin harvinaisen tulvan peittämällä alueella on lähes 1000 asukasta.

Ilmastonmuutoksen vaikutukset tulvien suuruuteen Lapin vesistöissä vuoteen 2050 mennessä ovat epävarmoja. Toisaalta lämpeneminen vähentää keskimäärin talven aikana kertyvää lumimäärää, mikä voi pienentää tulvia, mutta sateiden lisääntyminen talvella ja keväällä voi myös kasvattaa tulvia etenkin lähivuosikymmeninä.

Keskimäärin tulvat pysyvät ennallaan tai pienenevät, mutta ääriskenaarioilla ja rankkojen sateiden kasvaessa tulvien kasvukin voi olla mahdollista lähivuosikymmeninä. Kevättulvat säilyvät suurimpina vesistötulvina.

Hulevesitulvien riski kasvaa rankkasateiden lisääntyessä ilmastonmuutoksen vaikutuksesta.
Pirkanmaa
Pirkanmaalla ei ole merkittäviä tulvariskialueita.

Ilmastonmuutoksen vaikutuksesta Vammalan tulvariski todennäköisesti pysyy ennallaan tai kasvaa vuoteen 2050 mennessä. Tulvien ajoitus siirtyy entistä enemmän keväästä syksyyn ja talveen. Hyydetulvat voivat lisätä Kokemäenjoen yläosan ja Vammalan tulvahaittoja ja hyydetulvien riskin on arvioitu kasvavan lähitulevaisuudessa.
Pohjanmaa
Pohjanmaalla sijaitsee kaksi merkittävää tulvariskialuetta, Laihia-Tuovila-Runsor Laihianjoella ja Lapväärtti Lapväärtinjoella. Lisäksi Etelä-Pohjanmaalla pääosin sijaitseva merkittävä tulvariskialue Ylistaro-Koivulahti jatkuu myös Pohjanmaan puolelle Kyrönjoen suistoon. Alueella asuu satoja ihmisiä.

Lisäksi Pohjanmaalla on useita muita tulvariskialueita.

Ilmastonmuutoksen vaikutuksesta vesistöjen tulvariskien arvioidaan pysyvän ennallaan tai muuttuvan vaihtelevasti eri vesistöalueilla vuoteen 2050 mennessä, ja vaikutuksiin liittyy paljon epävarmuutta. Lumen väheneminen pienentää kevättulvia, mutta toisaalta kesän rankkasateista aiheutuvat tulvat todennäköisesti kasvavat, samoin syys- ja talvitulvat.

Hulevesitulvien riski kasvaa rankkasateiden kasvaessa ilmastonmuutoksen vaikutuksesta.

Merivesitulvien riskin arvioidaan pysyvän ennallaan tai pienenevän vuoteen 2050 asti, ja vuoteen 2100 mennessä taas pysyvän ennallaan tai kasvavan merivedenkorkeuden nousun vaikutuksesta.
Pohjois-Karjala
Alueella ei ole merkittäviä tulvariskialueita. Muita tulvariskialueita on viisi, kaikki Vuoksen vesistöalueella. Nämätulvariskialueet ovat Joensuun taajama ympäristöineen, Liperin taajama, Enon taajama, Lieksan taajama ja Nurmeksen taajama.

Pielisen ja Pielisjoen tulvat pysynevät keskimäärin lähellä nykytasoaan vuoteen 2050 mennessä. Kevättulvat pienenevät lumen vähetessä, mutta syksyn ja talven tulvat toisaalta kasvavat. Vuosisadan lopulla tulvariski voi kasvaa, mutta lähivuosikymmeninä näin ei todennäköisesti vielä käy.

Hulevesitulvien riski kasvaa rankkasateiden kasvaessa ilmastonmuutoksen vaikutuksesta.
Pohjois-Pohjanmaa
Pohjois-Pohjanmaalla sijaitsee kolme merkittävää tulvariskialuetta: Pudasjärvi Iijoella, Pyhäjoen alaosa (Pyhäjoen taajama-Oulainen) Pyhäjoella ja Alavieska-Ylivieska Kalajoella.

Alueella on lisäksi paljon muita tulvariskialueita lähinnä alueen isojen jokien ympäristössä. Useissa kohteissa suurin riski muodostuu jääpadoista, Oulussa hyydetulvat ovat merkittävä riskitekijä.

Ilmastonmuutoksen vaikutuksesta vesistöjen tulvariskien arvioidaan pysyvän ennallaan tai muuttuvan vaihtelevasti eri vesistöalueillavuoteen 2050 mennessä. Lumen väheneminen todennäköisesti pienentää kevättulvia, mutta etenkin Iijoella ja Kiiminkijoella voi vielä esiintyä hyvin runsaslumisiakin talvia.

Hulevesitulvien riski kasvaa rankkasateiden kasvaessa ilmastonmuutoksen vaikutuksesta.

Merivesitulvien riskin arvioidaan pienenevän vuoteen 2050 asti, ja vuoteen 2100 mennessä taas olevan nykytasolla tai kasvavan.
Pohjois-Savo
Pohjois-Savossa ei sijaitse merkittäviä tulvariskialue. Muita tulvariskialueita on neljä: Iisalmen, Kuopion, Kiuruveden ja Varkauden keskustat ympäristöineen.

Ilmastonmuutoksen vaikutuksesta vesistötulvat todennäköisesti pienenevät tai pysyvät nykyisellään. Tähän asti suurimpia tulvia olleet kevättulvat pienenevät lumen määrän vähetessä, toisaalta syys- ja talvitulvien arvioidaan kasvavan.

Hulevesitulvien riski kasvaa rankkasateiden yleistymisen myötä.

Rankkasateen jälkeen Kuopion satamakadulla kesäkuussa 2021. Kuvituskuva Kuva: Juhani Forsman / Yle

Päijät-Häme
Päijät-Hämeen maakunnassa ei ole merkittäviä tulvariskialueita eikä myöskään muita tulvariskialueita.

Päijänteen tulvien on arvioitu kasvavan tai pysyvän nykyisellään vuoteen 2050 mennessä, pienempien järvien ja jokien tulvissa ei välttämättä ole merkittävää muutosta ja myös tulvien pieneneminen on mahdollista.

Hulevesitulvien riski kasvaa rankkasateiden yleistymisen myötä.
Satakunta
Satakunnan alueella sijaitsee kaksi merkittävää tulvariskialuetta: Pori ja Huittinen Kokemäenjoella.

Muita tulvariskialueita alueella ovat Merikarvia ja Pomarkku Karvianjoella sekä Kokemäen alue Kokemäenjoen varrella.

Porissa tulvariski muodostuu vesistötulvan ja merivesitulvan yhdistelmänä ja todennäköisin suuria vahinkoja aiheuttava tulvatyyppi ovat jääpato- tai hyydetulvat, joiden tarkkaa todennäköisyyttä on kuitenkin hankalaarvioida. Pori on Suomen merkittävin tulvariskialue yhdessä Rovaniemen kanssa.

Ilmastonmuutoksen vaikutuksesta tulvariski Kokemäenjoessa todennäköisesti kasvaa tai pysyy ennallaan vuoteen 2050 mennessä ja siirtyy entistä enemmän syksyyn ja talveen. Porin tulvariskiin vaikuttavat Kokemäenjoen lisäksi myös merivesi ja jääpato- ja hyyderiski.

Hyydetulvien riski Kokemäenjoessa kasvaa vuoteen 2050 mennessä, kun jääkantta on entistä harvemmin ja suuria virtaamia talvella entistä useammin.

Porissa oli suuri hulevesitulva vuonna 2007, jolloin kaupungin alueelle osunut harvinaisen suuri rankkasade aiheutti suuria, noin 20 miljoonan euron vahinkoja. Hulevesitulvien riskin arvioidaan kasvavan ilmastonmuutoksen vaikutuksesta, kun rankkasateiden ennakoidaan kasvavan.
Uusimaa
Uudenmaan alueella sijaitsee kaksi merkittävää tulvariskialuetta: Helsingin ja Espoon rannikkoalue ja Loviisan rannikkoalue.

Nämä ovat korkeasta merivedenkorkeudesta aiheutuvia rannikkotulva-alueita, jossa korkea merivedenkorkeus voi aiheuttaa merkittäviä vahinkoja rakennuksille ja infrastruktuurille. Helsingin ja Espoon alueella vahinkojen odotusarvo on noin neljä miljoonaa euroa vuosittain.

Ilmastonmuutoksen on arvioitu kasvattavan korkeiden merivedenkorkeuksien todennäköisyyttä Suomenlahdella jonkin verran vuosisadan puoleen väliin mennessä ja selvemmin vuosisadan loppupuolella, tosin arvioihin liittyy merkittävää epävarmuutta.

Vesistötulvissa ilmastonmuutoksen vaikutus on epävarma ja vaihtelee vesistöittäin, mutta todennäköisesti muutokset tulvien suuruudessa eivät ole kovin suuria. Toisaalta lumen sulamisesta aiheutuvat tulvat pienenevät, mutta talvitulvat ja rankkojen sateiden aiheuttamat tulvat erityisesti rannikon pienilillä tiiviisti rakennetuilla valuma-alueilla kasvavat.

Hulevesitulvien riski tulee rankkasateiden kasvun johdosta kasvamaan tulevaisuudessa ja tähän riskiin tulisi varautua entistä paremmin.

Vesi täytti alikulkusillan Raaseporissa helmikuussa 2020. Kuvituskuva Kuva: Christoffer Westerlund / Yle

Varsinais-Suomi
Varsinais-Suomessa sijaitsee yksi merkittävä tulvariskialue, Turun rannikkoalue, joka on riski merivesitulvan vuoksi.

Lisäksi alueella on muita tulvariskialueita Salo Uskelanjoella, Eura Eurajoella sekä Perniö Kiskojoensivuhaaran Perniönjoen varrella.

Ilmastonmuutoksen ei ole arvioitu muuttavan korkeiden merivedenkorkeuksien todennäköisyyttä Saaristomerellä vielä merkittävästi vuoteen 2050 mennessa, mutta kasvattavan niitä vuosisadan loppupuolella.

Vesistötulvissa ilmastonmuutoksen ei ennakoida aiheuttavan alueella suurta muutosta vuoteen 2050 mennessä. Vaikutus voi kuitenkin vaihdella vesistöalueittain.

Hulevesitulvien riski kasvaa tulevaisuudessa ja tähän riskiin tulisi varautua entistä paremmin.

Lue myös:
Ilmastopaneeli kehottaa Suomea varautumaan sademäärän merkittävään kasvuun ja vakavien tuhotulvien riskiin - "On keskitytty liikaa siihen, lämpeneekö" Ilmastonmuutos on vienyt suomalaisilta koteja, raanveden ja jopa hengen - tässä 8 tarinaa tapahtuneista mullistuksista Toimittajalta: Tein tutkimusmatkan ilmastonmuutoksen Suomeen, enkä vaipunut epätoivoon Tällainen on "pesusienikaupunki" - ilmastonmuutoksen aiheuttamiin rankkasateisiin varaudutaan rakentamalla putkien sijaan tulvapuistoja Ilmastonmuutoksen vaikutukset ovat täällä ja on aika kääriä hihat - terveysriskeinä ovat uudet infektiosairaudet ja sisäilman pilaantuminen

# data[].attributes.attachment_link.title
Ilmastonmuutos lisää Suomen sademääriä, ja näin se tuntuu eri maakunnissa - katso kotialuettasi lähivuosikymmeninä kohtaavat tulvariskit

# data[].attributes.attachment_link.description
Ilmastopaneelin tuore raportti kokoaa ensimmäistä kertaa yhteen ilmastonmuutoksen vaikutuksia maakunnittain. Raportti muistuttaa, että useimmissa maakunnissa tarvitaan nyt aktiivista tarttumista sopeutumisen suunnitteluun. Suomen ilmasto muuttuu lähivuosikymmeninä peruuttamattomasti. Muutos pitää ottaa huomioon alueellisissa sopeutumissuunnitelmissa, muistutetaan Suomen ilmastopaneelin torstaina julkaistussa raportissa. Suomessa ilmastonmuutos tuo mukanaan erityisesti rankkasateita ja tulvia. Tulevaisuuden matalapaineet pitävät sisällään enemmän vettä.

# data[].attributes.body
https://www.hs.fi/ulkomaat/art-2000008101940.html

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
WWF Suomen ilmastovastaava Bernt Nordman toivoo, että synkistä uhkakuvista huolimatta äärisäistä koituisi myös hyvää ja päättäjät ryhtyisivät ilmastotoimiin nykyistä pontevammin.

4.7. 15:52 | Päivitetty 4.7. 16:49

Äärimmäistä säätä on esiintynyt viime aikoina eri puolilla maailmaa.

Japania ovat koetelleet rankkasateiden aiheuttamat maanvyöryt, Kanadassa ja Kyproksella voimakas helleaalto on johtanut rajuihin metsäpaloihin. Ihmisiä on kuollut ja luontoa tuhoutunut.

# data[].attributes.attachment_link.title
Ilmastonmuutos | "Merkittävä osa Suomen havupuista saattaa hävitä": Kanadan hirmuhelteet ja Japanin rankkasateet ovat vain alkua sään yleistyville ääri-ilmiöille

# data[].attributes.attachment_link.description
WWF Suomen ilmastovastaava Bernt Nordman toivoo, että synkistä uhkakuvista huolimatta äärisäistä koituisi myös hyvää ja päättäjät ryhtyisivät ilmastotoimiin nykyistä pontevammin. 4.7. 15:52 | Päivitetty 4.7. 16:49 Äärimmäistä säätä on esiintynyt viime aikoina eri puolilla maailmaa. Japania ovat koetelleet rankkasateiden aiheuttamat maanvyöryt, Kanadassa ja Kyproksella voimakas helleaalto on johtanut rajuihin metsä­paloihin.

# data[].attributes.body
https://www.hs.fi/ulkomaat/art-2000008162347.html

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kyseessä on kolmanneksi suurin määrä jäätä, joka Grönlannissa on sulanut yhdessä päivässä vuoden 1950 jälkeen.

Grönlannissa suli suuri määrä jäätä keskiviikkona, kertoo uutistoimisto Reuters.

Kyseessä on kolmanneksi suurin määrä jäätä, joka Grönlannissa on sulanut yhdessä päivässä vuoden 1950 jälkeen. Suurimmat määrät sulivat vuonna 2019, ja toiseksi suurimmat vuonna 2012.

Tutkijoiden mukaan syynä nopealle sulamiselle oli lämmin ilma, joka oli jäänyt Grönlannin ylle ilmakehän kiertoliikkeen muutoksen takia.

Jäätä suli 22 gigatonnia, josta 12 gigatonnia virtasi mereen. Kymmenen gigatonnia imeytyi lumipeitteeseen, jossa se voi jäätyä uudelleen, sanoi ilmastotutkija Xavier Fettweis Belgian Liègen yliopistosta.

Tutkijoiden mukaan sulanutta jäätä on niin paljon, että sillä voisi peittää koko Yhdysvaltojen Floridan osavaltion noin 5 senttimetrin vesikerrokseen. Floridan pinta-ala on noin puolet Suomen pinta-alasta.

Vaikka sulaneen jään määrä oli vähäisempi kuin vuonna 2019, jolloin päivässä suli ennätysmäärä jäätä, keskiviikon sulaminen käsitti suuremman alueen.

Ilmastotutkija Marco Tedesco yhdysvaltalaisesta Columbian yliopistosta kertoo, että sulaminen voi aiheuttaa noidankehän, joka edistää lämpenemistä ja sulamista.

Lumen sulaessa alta paljastuu tummempaa jäätä tai maanpintaa, jotka imevät auringonvaloa itseensä sen sijaan, että ne heijastaisivat valon takaisin ilmakehään.

"Se asettaa Grönlannin haavoittuvampaan asemaan lopun sulamiskauden ajaksi", Tedesco toteaa.

Grönlannin jään sulaminen on aiheuttanut tutkijoiden arvioiden mukaan noin 25 prosenttia maailman merenpintojen noususta viime vuosikymmenien aikana.

Tedesco ja muut tutkijat ovat varoittaneet, että jään sulamista ennustavat mallit eivät huomioi ilmakehän kiertoliikkeen muutoksia. Tämän takia Grönlannin jäätikön sulamisvauhti on saatettu aliarvioida.

Keskiviikkona Grönlannin itäpuolella mitattiin huolestuttavan korkeat 23,2 astetta lämmintä.

# data[].attributes.attachment_link.title
Ilmastonmuutos | Grönlannissa suli poikkeuksellisen suuri määrä jäätä yhdessä päivässä - Sulanut jää voisi peittää puolet Suomesta yli viiden senttimetrin kerrokseen vettä

# data[].attributes.attachment_link.description
Kyseessä on kolmanneksi suurin määrä jäätä, joka Grönlannissa on sulanut yhdessä päivässä vuoden 1950 jälkeen. Grönlannissa suli suuri määrä jäätä keskiviikkona, kertoo uutistoimisto Reuters. Kyseessä on kolmanneksi suurin määrä jäätä, joka Grönlannissa on sulanut yhdessä päivässä vuoden 1950 jälkeen. Suurimmat määrät sulivat vuonna 2019, ja toiseksi suurimmat vuonna 2012.

# data[].attributes.body
https://www.hs.fi/tiede/art-2000006063579.html

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Jäätiköt ovat kutistuneet yli 9 000 miljardia tonnia vuodesta 1961.

Jäätiköt sulavat kovempaa vauhtia kuin on aikaisemmin arvioitu, kertoo uusi tutkimus Nature-lehdessä.

Zürichin yliopiston johdolla tehdyssä tutkimuksessa selvisi, että jäätiköt ovat menettäneet massastaan 9  625 miljardia tonnia vuosien 1961 ja 2016 välillä.

# data[].attributes.attachment_link.title
Maailman jäätiköt sulavat luultua nopeammin, kertoo tuore tutkimus

# data[].attributes.attachment_link.description
Jäätiköt ovat kutistuneet yli 9 000 miljardia tonnia vuodesta 1961. Jäätiköt sulavat kovempaa vauhtia kuin on aikaisemmin arvioitu, kertoo uusi tutkimus Nature-lehdessä. Zürichin yliopiston johdolla tehdyssä tutkimuksessa selvisi, että jäätiköt ovat menettäneet massastaan 9  625 miljardia tonnia vuosien 1961 ja 2016 välillä.

# data[].attributes.headline
Jäätiköt kutistuvat ja lämpötila nousee (Anna)

# data[].attributes.subject
Jäätiköt kutistuvat ja lämpötila nousee (Anna)

# data[].attributes.body
https://yle.fi/uutiset/3-10931377

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Italian Alpeilla on joukoittain hylättyjä pieniä hiihtokeskuksia ja suuret nostavat hintojaan (siirryt toiseen palveluun) . Ranskan Alpeilla Tignesin hiihtokeskus on joutunut ensi kertaa (siirryt toiseen palveluun) lopettamaan kesän jäätikköhiihtokauden jo heinäkuussa ennätyksellisen lämpimien säiden takia.

Sveitsin alppikeskukset houkuttelevat lisää kesäturisteja, (siirryt toiseen palveluun) jotteivät olisi niin riippuvaisia talven hiihtosesongista. Hiihtokauden aloitusta on paikoin jouduttu siirtämään (siirryt toiseen palveluun) lumenpuutteen takia.

Alppien hiihtokeskukset ovat joutuneet viime vuosina miettimään, miten pärjätä ilmastonmuutoksen edetessä.

Alppien lämpötila on noussut viime vuosisadan alusta 2 celsiusastetta. Se on kaksi kertaa niin paljon kuin pohjoisella pallonpuoliskolla keskimäärin, kertoo muun muassa Alppien ekosysteemejä tutkiva tutkimuskeskus CREA Mont-Blanc (siirryt toiseen palveluun) .

Useissa tutkimuksissa on havaittu (siirryt toiseen palveluun) lumen keskimääräisen syvyyden vähentyneen Alpeilla 1980-luvulta lähtien. Lumikausi on tutkijoiden mukaan lyhentynyt (siirryt toiseen palveluun) 1970-luvulta keskimäärin 38 päivää.

Alppien jäätiköistä on kadonnut puolet (siirryt toiseen palveluun) vuoden 1900 jälkeen ja jäätiköiden kutistumisvauhti on kiihtynyt 1980-luvulta lähtien.

Tutkijat ennustavat, että kehitys jatkuu samansuuntaisena. Lähes puolet nykyisistä jäätiköistä katoaa vuoteen 2050 ja vähintään kaksi kolmasosaa vuosisadan loppuun mennessä, vaikka lämpötila nousisi vain maltillisesti, arvioivat sveitsiläiset ja hollantilaiset tutkijat keväällä The Cyrosphere -lehdessä julkaistussa tutkimuksessa. (siirryt toiseen palveluun)

Jos ilmastonmuutosta ei hillitä voimakkaasti, Alpit saattavat olla lähes jäätiköttömät vuonna 2100.

Rankkoja lumisateita ja paljasta maata

Ilmaston muuttuminen näkyy tutkijoiden mukaan Alpeilla jo nyt ennen kaikkea siinä, että epävarmuus talvisään suhteen on lisääntynyt.

- Ennen pystyi tarkemmin sanomaan, että talvi on tällainen, se alkaa tuosta ja loppuu tuolloin ja silloin on lunta. Mutta nyt ei voi enää niin sanoa, toteaa Alppimatkoja Suomesta järjestävän You Travelin tuotepäällikkö Vesa Isotalo.

Hän on havainnut, että hiihtokaudet alkavat nykyään aiempaa myöhemmin. 20-30 vuotta sitten marras-joulukuussa oli yleensä jo ihan hyvä tilanne. Nykyisin ei ole täysin varmaa, että joulunakaan on lunta joka paikassa. Toisaalta talvi voi jatkua aiempaa pidempään. Vaihtelu voi olla vuosien välillä suurta.

Pahiten ilmaston muuttuminen näkyy matalammilla korkeuksilla, Alppien sisäosien kuivilla alueilla sekä etelärinteillä, toteaa Christoph Marty Researchgate-sivustolla julkaistussa tutkimuksessaan. (siirryt toiseen palveluun)

Tulevina vuosikymmeninä alle tuhannen metrin korkeudella sijaitsevien hiihtokeskusten lumesta valtaosa saattaa olla peräisin lumitykeistä, toteaa muun muassa (siirryt toiseen palveluun) uutissivusto Deutsche Welle. (siirryt toiseen palveluun)

Hiihtokeskukset yrittävät sopeutua

Hiihtokeskusbisnes on tärkeä tulonlähde Alppimaille ja paikallisesti se voi tuoda jopa valtaosan kylän tai kaupungin tuloista.

Ala onkin yrittänyt sopeutua muutokseen, jotta ilmastonmuutos ei merkitsisi kuoliniskua laskettelukeskuksille.

Rinteitä on parannettu ja lumetuskoneiden käyttöä pidetään jo välttämättömänä, kun se alun perin nähtiin luksuksena tai varmuuskeinona, Marty toteaa tutkimuksessaan.

Monet alppikeskukset ovat alkaneet myös houkutella muitakin kuin hiihtoturisteja, sekä talvella että muina vuodenaikoina, kertoo muun muassa The Finacial Times-lehti. (siirryt toiseen palveluun) Esimerkiksi vaellusturisteja houkutellaan Alppien viileään kesään.

Kuitenkin esimerkiksi Sveitsissä ongelmana on se, että hiihtoturistit tuovat selvästi enemmän rahaa. Kesäturistien osuus yöpymisistä on nykyisin 60 prosenttia, mutta tuotoista vain 18 prosenttia, kertoo Bernin yliopiston aluekehityskeskuksen ekonomisti Therese Lehmann uutistoimisto Reutersille. (siirryt toiseen palveluun)

Hiihtoturistien määrä on vähentynyt vuosikymmenessä liki neljänneksellä. Syynä ei etujärjestö Swiss Tourismin mukaan ole pelkästään ilmastonmuutos: hiihtäminen ei innosta nuoria yhtä paljon kuin aiemmin.

"Erinomaisia talvia"

Yksittäinen hiihtomatkailija ei kuitenkaan välttämättä heti huomaa ilmaston muuttumista.

- Viime talvi oli paras lumitalvi Alpeilla 30 vuoteen. Sesonki alkoi marraskuussa ja hiihtokeskukset pidensivät kauttaan. Kun ne menivät kiinni, lunta oli niin paljon, että kautta olisi voinut jatkaa.

Näin kertoo alppimatkoja järjestävän STS Alppimatkat Oy:n johtaja Harri Kaijanto.

STS Alppimatkat on alusta asti antanut lumitakuun: Jos lunta ei ole, asiakkaat viedään yhtiön laskuun laskettelemaan sinne, missä sitä on.

Sitä ei ole tarvinnut tehdä kymmeneen vuoteen, ja yhtiöllä on 18 kohdetta Itävallassa, Ranskassa ja Italiassa, Kaijanto kertoo.

Lumetus voi hämätä

Kaijanto toteaa, että yksi syy laskettelumahdollisuuksien säilymiseen hyvinä on lumetusjärjestelmien kehittyminen. Lumikatoa ei välttämättä huomaa, koska rinteet ovat lumetuksen ansiosta hyvässä kunnossa.

Tekniikka on kehittynyt niin, että lunta voidaan tehdä, vaikka lämpötila olisi hieman plussan puolella. Aiemmin se onnistui vain pakkassäällä.

Kaijanto huomauttaa, että lumetusta tehdään, vaikka lunta olisi kuinka paljon. Keinolumessa on mukana vettä ja rinteeseen halutaan kova jäinen pohja, jotta se säilyisi kovana keväällä kun aurinko alkaa lämmittää.

Myös You Travelin Isotalo toteaa, että hiihtokeskusten lumivarmuus on jopa parantunut, koska hiihtokeskukset osaavat nykyisin varautua sään vaihteluun.

Ympäristöjärjestöt ovat tosin arvostelleet hiihtokauden keinotekoista jatkamista lumettamalla, koska se kuluttaa energiaa ja häiritsee alueen ekosysteemiä, Deutsche Welle kertoo. (siirryt toiseen palveluun)

Investoinnit riski etenkin pienille

Isotalo uskoo, että epävarmuus laskettelusäistä ja kauden lyheneminen voivat kurittaa erityisesti pienempiä hiihtoyrittäjiä.

- Lumetusjärjestelmiin vaadittavat investoinnit ovat aika mittavia ja latupohjien kunnostaminen myös iso satsaus. Kun kaudet ovat epävakaita, ne joutuvat laskemaan, kannattaako investoida, hän sanoo.

Hän uskoo, että hiihtosesonki keskittyy tulevaisuudessa lyhemmälle ajalle ja yhä enemmän tiettyihin hiihtokeskuksiin, jotka pärjäävät edelleen.

Bisneksen muuttuminen ei kuitenkaan johdu pelkästään ilmaston muuttumisesta ja siihen liittyvistä mielikuvista. Myös asiakaskunnan mieltymykset ja tavat ovat murroksessa, Isotalo kertoo.

Hiihtomatkailu ei entiseen tapaan innosta ja ihmisillä on aiempaa enemmän vaihtoehtoja.

Mutta myös Suomen ilmaston muuttuminen vaikuttaa hiihtomatkailuun. Jos talvet ovat Suomessa lyhyitä eivätkä ihmiset pääse Etelä-Suomessa hiihtämään, he eivät välttämättä tule lähteneeksi Alpeillekaan. Jos talvet ovat leutoja monta vuotta peräkkäin, monien kiinnostus voi ylipäätään suuntautua muihin harrastuksiin.

Isotalo ennustaa, että kesämatkailun ja muun kuin hiihtoon keskittyvän matkailun merkitys tulee Alpeilla korostumaan, vaikka hiihtomatkailukin jatkuu.

- Hiihtokeskukset olivat aiemmin monesti riippuvaisia talvesta ja jopa sulkivat ovensa kesäksi. Nyt ne ovat alkaneet panostaa kesäkauteen ja se alkaa olla yllättävänkin merkityksellinen, Isotalo toteaa.

# data[].attributes.attachment_link.title
Alpeilla lämpötila nousee ja jäätiköt kutistuvat - muuttuvatko laskettelulomat vaellusreissuiksi?

# data[].attributes.attachment_link.description
Italian Alpeilla on joukoittain hylättyjä pieniä hiihtokeskuksia ja suuret nostavat hintojaan (siirryt toiseen palveluun) . Ranskan Alpeilla Tignesin hiihtokeskus on joutunut ensi kertaa (siirryt toiseen palveluun) lopettamaan kesän jäätikköhiihtokauden jo heinäkuussa ennätyksellisen lämpimien säiden takia. Sveitsin alppikeskukset houkuttelevat lisää kesäturisteja, (siirryt toiseen palveluun) jotteivät olisi niin riippuvaisia talven hiihtosesongista.

# data[].attributes.body
https://www.hs.fi/ulkomaat/art-2000008044744.html

# data[].attributes.attachment_link.title
Ruotsi | "Me emme voi sille mitään" - Pieni ruotsalaiskunta on elänyt merestä, mutta nyt vedestä nousee pysäyttämätön voima

# data[].attributes.body
https://yle.fi/uutiset/3-10646164

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Etelä-Suomessa vesi- ja räntäsateet lisääntyivät tammi- ja helmikuussa.

Lumeton ja jäätön talvimaisema Espoossa. Kuva: Henrietta Hassinen / Yle

Suomessa keskimääräinen lumensyvyys on laajalti pienentynyt vuosina 1961-2014, kertoo Ilmatieteen laitos (siirryt toiseen palveluun) . Lisäksi pysyvä lumikausi alkaa myöhemmin ja päättyy aikaisemmin.

Vuotuiset suurimmat lumensyvyydet pienenivät tutkimusaikana etelä- ja länsiosissa ja paikoin myös maan keskivaiheilla laajalti keskimäärin 2-4 senttiä vuosikymmenessä. Pohjois-Suomessa lumen maksimisyvyys ei muuttunut tilastollisesti merkittävästi.

Lounais-Suomessa lumensyvyys oli tutkimusaikana enimmillään tyypillisesti 20-40 senttiä, Lapissa monin paikoin yli metrin.

- Vuotuinen maksimilumensyvyys saavutettiin yleensä maaliskuun aikana, maan lounaisosassa ja länsirannikolla jo helmi-maaliskuun vaihteessa, kertoo tutkija Anna Luomaranta Ilmatieteen laitoksen tiedotteessa.

Pysyvä lumipeite saapui vuosina 1961-2014 lounaisimmassa Suomessa ja etelärannikolla keskimäärin vasta 22. joulukuuta jälkeen, Pohjois-Suomessa ennen lokakuun 22. päivää. Pysyvä lumikausi päättyi lounaisrannikolla maaliskuun loppuun mennessä ja Pohjois-Lapissa vasta toukokuun 20. päivän jälkeen.

Etelä-Suomessa kokonaissademäärän huomattiin kasvaneen tammi- ja helmikuussa, ei kuitenkaan lumen vaan vesi- ja räntäsateiden karttumisen takia.

- Vesi- ja räntäsateiden lisääntyminen ja lämpötilojen nousu tammi- ja helmikuussa selittävät sitä, miksi lumensyvyys on pienentynyt talvikuukausina. Kevätkuukausina lumipeitteen oheneminen liittyi lähinnä lämpötilan nousuun, Luomaranta tarkentaa.

Pohjois-Suomessa talven lumisateet lisääntyivät, mutta lumensyvyydet eivät silti kasvaneet. Talvella myös vesi- ja räntäsateet kasvoivat pohjoisessa, jolloin lumisateiden osuus kokonaissademäärästä pysyi pääosin ennallaan ja helmikuussa pieneni. Vesi- ja räntäsateiden lisääntyminen todennäköisesti kumosi kasvaneiden lumisateiden vaikutuksen lumensyvyyteen.

# data[].attributes.attachment_link.title
Lumipeite ohentunut ja lumikausi lyhentynyt Suomessa

# data[].attributes.attachment_link.description
Etelä-Suomessa vesi- ja räntäsateet lisääntyivät tammi- ja helmikuussa. Suomessa keskimääräinen lumensyvyys on laajalti pienentynyt vuosina 1961-2014, kertoo Ilmatieteen laitos (siirryt toiseen palveluun) . Lisäksi pysyvä lumikausi alkaa myöhemmin ja päättyy aikaisemmin. Vuotuiset suurimmat lumensyvyydet pienenivät tutkimusaikana etelä- ja länsiosissa ja paikoin myös maan keskivaiheilla laajalti keskimäärin 2-4 senttiä vuosikymmenessä.

# data[].attributes.body
https://www.hs.fi/kotimaa/art-2000008124611.html

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kuivuuden takia myös luonnonmarjat ovat jäämässä pienikokoisiksi. Puutarhoissa sato kypsyy vauhdilla, ja kastelu on erityisen tärkeää.

17.7. 2:00 | Päivitetty 17.7. 9:49

"Saattaa olla jopa puolet sadosta menetetty. Satonäkymät ovat varsin vaatimattomat", kertoo maanviljelijä Taneli Vuori Pornaisista.

Pitkään jatkunut kuumuus ja sen johdosta myös kuivuus ovat koetelleet viljelyksiä ja kasveja eri puolilla Suomea.

# data[].attributes.attachment_link.title
Kuivuus | Kuumuus ja kuivuus tekevät tuhojaan pelloilla ja puutarhoissa: "Olosuhteet ovat viljelykasveille nyt erittäin hankalat"

# data[].attributes.attachment_link.description
Kuivuuden takia myös luonnonmarjat ovat jäämässä pienikokoisiksi. Puutarhoissa sato kypsyy vauhdilla, ja kastelu on erityisen tärkeää. 17.7. 2:00 | Päivitetty 17.7. 9:49 "Saattaa olla jopa puolet sadosta menetetty. Satonäkymät ovat varsin vaatimattomat", kertoo maanviljelijä Taneli Vuori Pornaisista. Pitkään jatkunut kuumuus ja sen johdosta myös kuivuus ovat koetelleet viljelyksiä ja kasveja eri puolilla Suomea.

# data[].attributes.body
https://www.hs.fi/ulkomaat/art-2000008135765.html

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Järvien muodostumistahti on kiihtynyt voimakkaasti 2000-luvulla.

Sveitsin Alpeille on syntynyt ilmastonmuutoksen myötä yli tuhat uutta järveä, kertovat esimerkiksi uutistoimisto AFP ja sveitsiläissanomalehti Le Matin.

Tutkimuksen julkaisi Sveitsin liittovaltion vesitieteen ja -tekniikan instituutti (Eawag).

AFP:n mukaan tutkijat selvittivät uusien järvien syntymistä aina pikkujääkauden loppumisesta vuonna 1850 vuoteen 2016 saakka. He havaitsivat, että uusia järviä syntyi noin 1 200 aiemmin jäätiköiden alla oleville alueille.

"Ylläytyimme määrästä", tutkimuksen toteuttaneen ryhmän johtaja Daniel Odermatt kertoi.

"Projektin alussa odotimme joitakin satoja jäätikköjärviä. Tällä hetkellä niitä on yli tuhat ja 180 niistä syntyi vain viime vuosikymmenen aikana", Odermatt sanoi Le Matinin mukaan.

Järvien kiihtynyt muodostumistahti oli Odermattin mukaan niinikään yllättävää. Hänen mukaansa se, että järvistä 180 on muodostunut viimeisen kymmenen vuoden aikana, on näkyvä merkki ilmastonmuutoksesta Alpeilla.

Muodostumisvauhti kiihtyi erityisesti vuosien 2006-2016 välillä, jolloin vuosittain muodostui keskiarvolta 18 uutta järveä. Kasvuvauhti oli kymmenen järveä vuodessa enemmän kuin aiemmalla nopean muodostumisen kaudella vuosina 1946-1973.

Sveitsin tiedeakatemian mukaan pelkästään viime vuonna jäätiköt menettivät kaksi prosenttia tilavuudestaan. Vuonna 2019 tekninen yliopisto ETH Zürichissä arvioi, että kaksi kolmasosaa Alppien jäätiköistä tulee sulamaan, vaikka Pariisin vuoden 2015 ilmastosopimuksen ilmastotavoitteet saavutettaisiinkin.

Eawag-instituutin mukaan jäätiköiden sulaminen aiheuttaa tulvariskin alla oleviin asutuksiin.

# data[].attributes.attachment_link.title
Ilmastonmuutos | Tutkimus: Ilmastonmuutoksen myötä Sveitsin Alpeille on syntynyt yli tuhat uutta järveä

# data[].attributes.attachment_link.description
Järvien muodostumistahti on kiihtynyt voimakkaasti 2000-luvulla. Sveitsin Alpeille on syntynyt ilmastonmuutoksen myötä yli tuhat uutta järveä, kertovat esimerkiksi uutistoimisto AFP ja sveitsiläissanomalehti Le Matin. Tutkimuksen julkaisi Sveitsin liittovaltion vesitieteen ja -tekniikan instituutti (Eawag). AFP:n mukaan tutkijat selvittivät uusien järvien syntymistä aina pikku­jääkauden loppumisesta vuonna 1850 vuoteen 2016 saakka.

# data[].attributes.attachment_link.title
Ilmastonmuutos | Tutkimus: Jäätiköiden sulamisvauhti on kaksinkertaistunut, vesi- ja ruokapula uhkaavat miljardeja ihmisiä ennen vuotta 2050

# data[].attributes.attachment_link.description
Vuosien 2000 ja 2019 välillä jäätiköt sulivat 267 miljardin tonnin vuosivauhdilla.