# data[].attributes.attachment_link.title
Activitat Joan Brossa CM amb el GEA. Curs 2018-19.

# data[].attributes.headline
Trobada de poesia amb el GEA (Grup d'Envelliment Actiu).

# data[].attributes.subject
Trobada de poesia amb el GEA (Grup d'Envelliment Actiu).

# data[].attributes.body
Geolocalitzem l'obra de Joan Brossa

# data[].attributes.attachment_link.title
L'obra pública de Joan Brossa: Els poemes corporis

# data[].attributes.attachment_link.description
Resum : "L'obra pública de Joan Brossa: els poemes corporis" és una ponència que es va presentar al "Simposi internacional virtual i presencial dedicat a Joan Brossa", celebrat a la Fundació Joan Miró de Barcelona l'abril del 2001. Tal com indica el títol de la ponència, l'autor es qüestiona el nom dels poemes que comenta i en fa un inventari interpretatiu.

# data[].attributes.body
Joan Brossa

# data[].attributes.body
poema

# data[].attributes.body
poema visual

# data[].attributes.body
poema visual

# data[].attributes.body
poema (per treballar la polisèmia)

# data[].attributes.body
poema visual

# data[].attributes.body
poema

# data[].attributes.body
Poema visual

# data[].attributes.body
Fon t d'informació

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
#anybrossa
#poesiacatalana

Us animem a posar melodia al centenari del naixement de Joan Brossa

El dissabte 19 de gener de 2019 comença l'Any Brossa, la commemoració del centenari del naixement del poeta català Joan Brossa. Des del grau de Llengua i Literatura Catalanes de la UOC ens volem sumar a aquesta celebració literària posant banda sonora als cent anys del seu naixement.

Compartim amb vosaltres una BSO (banda sonora original) basada en poemes ,musicats per diversos grups i cantautors/es, que es troben en el repositori "Música de poetes", una iniciativa del portal LletrA, literatura catalana a internet. En aquest espai de LletrA hi ha 27 poemes i nosaltres n'hem seleccionat 15, que són els que us oferim aquí a sota. Com veureu, n'hi ha per a tots els gustos musicals: indie, pop, rock, punk, folk... Això sí, totes i cada una de les cançons comparteixen el segell inconfusible del poeta. Us convidem a posar música en aquest any tan poètic!

Banda sonora per a celebrar l'Any Brossa
Musicat per L'Anna és un Koala UN HOME REPARTEIX Un poema musicat per Ovidi Montllor Poema de Joan Brossa musicat per "Em" BÉ ABAIXARAN L'ORGULL Poema de Joan Brossa Musicat per "Víctima i Botxí"
Brossa, Joan. "Bé abaixaran l'orgull" . Des d'un got d'aigua fins al petroli.
Editorial Robrenyo. Mataró, 1977.
Un poema de Joan Brossa musicat per Anímic
Es troba al fons
de les aigües; de vegades
veieu sortir una gran claror,
i el qui volta per la vora del mar
té el perill de ser absorbit per
les aigües i d'anar a raure al fons
de la pàtria encantada sense que mai
més no en pugui sortir.
Perquè
qui d'ella s'allunya d'enyorança
es mor.
Brossa, Joan. "Callament". El saltamartí. Barcelona: Diputació de Barcelona, 1984
Poema de Joan Brossa musicat per Josep Miquel Servià ENDAVANT! Un poema de Joan Brossa musicat per Croma
Si no sabíem el que és
i el que no és; si només
ateníem certs motius
i certs colors; si les arrels
de l'existir es trobaven en una
altra vida; si l'esperaça era
poca i mal dibuixada i si
la paraula no era un acte,
tampoc aquestes ratlles no
serien un poema.
Estiu de 1963
Un poema musicat per Pere Martínez i Biel Majoral ROSADA Un poema de Joan Brossa musicat per "Fi" Brossa, Joan. "Endavant!". El saltamartí. Barcelona: Diputació de Barcelona, 1984 Un poema de Joan Brossa musicat per "Els amics de les arts" SONET MIG TAPAT AMB UN LLENÇOL Un poema de Joan Brossa musicat per Bikimel
I a l'últim
dues ratlles pugen i baixen,
s'ajunten i es tornen a separar.
Les coses es tallen, xoquen i es tornen
a lligar per tornar a desfer-se en un gran
desordre.
Brossa, Joan. "Rosada". Passat festes. 1993-1995. Barcelona: Empúries, 1995
LA MOSCA Un poema musicat per Kitsch
Brossa, Joan. "Sonet mig tapat amb un llençol". Poesia i prosa. València: Eliseu Climent
Editor, 1995.
Brossa, Joan. "La mosca". Antologia de poemes de revolta. Barcelona: Edicions 62, 2001 VIDA MEVA Un poema de Joan Brossa musicat per Relk POEMA AMB PEDRES A LES SABATES Un poema de Joan Brossa musicat per "lo:mueso"
"Crèdit nord-americà a Espanya"
(De la premsa)
NO GENS CIUTADÀ Una poesia de Joan Brossa musicada per Albert Palomar
Brossa, Joan. "Poema amb pedres a les sabates". La clau a la boca. Joan Brossa (1996).
Barcelona: Barcanova, 1997

Han canviat l'aigua dels atuells?

Brossa, Joan. "No gens ciutadà". La memòria encesa. Mosaic antològic. Barcelona:
Barcanova, 1998

Gaudiu de la celebració de l'Any Brossa!

# data[].attributes.attachment_link.title
Banda sonora per a celebrar l'Any Brossa

# data[].attributes.attachment_link.description
El dissabte 19 de gener de 2019 comença l'Any Brossa, la commemoració del centenari del naixement del poeta català Joan Brossa. Des del grau de Llengua i Literatura Catalanes de la UOC ens volem sumar a aquesta celebració literària posant banda sonora als cent anys del seu naixement.

# data[].attributes.body
Kitsch

# data[].attributes.attachment_link.title
UOC - Música de poetes: cançons i poesia catalana a Internet

# data[].attributes.attachment_link.description
Salta a la cara. De la cara a les mans i del coll a la cara. Salta a les mans. De les mans a la cara. Salta al coll. Del coll a les mans, de la cara al coll. Salta a la cara la mosca pesada. La mosca importuna que vola pertot arreu.

# data[].attributes.body
Els Amics de les Arts: audició

# data[].attributes.attachment_link.title
UOC - Música de poetes: cançons i poesia catalana a Internet

# data[].attributes.attachment_link.description
Em sé fer uns peixos de fusta Panxarruts, no gaire grans; Els empleno de llimalla Tocada amb la pedra imant I els acoloreixo a l'oli Perquè siguin fulgurants. Ensenyo els peixos i explico Que veurem com nedaran Tots dos sols dins una bóta; I, un cop a l'aigua posats, Demano un bocí de coca I els el dono amb una mà.

# data[].attributes.headline
ACTIVITAT DE LECTURA AMB EL GEA (Grup Envelliment Actiu de Sant Quirze de Besora)

# data[].attributes.subject
ACTIVITAT DE LECTURA AMB EL GEA (Grup Envelliment Actiu de Sant Quirze de Besora)

# data[].attributes.body
Poesia de Joan Brossa en veu alta

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
GEA és un grup de gent gran, i no tan gran, amb ganes de fer coses. Es reuneixen cada dijous al matí de 10:30 h a 12 h a La Cooperativa per fer organitzar activitats, parlar i compartir. És a dir, " Envellir Activament".

Si voleu més informació sobre GEA, podeu anar directement a l'Espai Activat els dijous i preguntar per Pere Martí de la Fundació Assistencial d'Osona, o bé trucar al tel. 938 550 877.

# data[].attributes.attachment_link.title
GEA Grup Envelliment Actiu de Sant Quirze de Besora

# data[].attributes.attachment_link.description
GEA és un grup de gent gran, i no tan gran, amb ganes de fer coses. Es reuneixen cada dijous al matí de 10:30 h a 12 h a La Cooperativa per fer organitzar activitats, parlar i compartir. És a dir, "Envellir Activament".

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
XTEC - Xarxa Telemàtica Educativa de Catalunya

# data[].attributes.attachment_link.description
Guia educativa que proporciona eines per acostar d'una manera lúdica el món poètic de Joan Brossa, a partir de poemes i anècdotes, i la interpretació plàstica i sonora que n'ha fet Cabosanroque amb la instal·lació No em va fer Joan Brossa.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Joan Brossa fou un poeta atent als canvis del món, que sempre plantejà la seva feina tant lúdicament com críticament. La diversitat de registres que practicà unida a la seva recerca permanent el converteixen en un dels poetes del segle XX més actual, divers, suggestiu i compromès. A la vegada, la senzillesa i l'alè poètic de les seves formes el fan assequible des de les primeres edats.

Des del Servei Educatiu de la Fundació Joan Brossa i a partir de l' obra del poeta volem fomentar el desenvolupament d'una mirada activa envers la poesia i l'art contemporanis i convertir la poesia brossiana en una eina d'experimentació i creació. Som un espai que, a partir de la reflexió conjunta amb la comunitat educativa, ens preguntem com es pot treballar qualsevol etapa formativa des de la imatge, la paraula i l'acció.

LABERINTS BROSSIANS

L'any 1990 Joan Brossa escriví un text anomenat "De la sordesa del laberint" on feia referència a l'autèntica naturalesa de l'aprenentatge i criticava les formes tradicionals d'ensenyament. Els seus mots, "Les coses importants s'aprenen però no s'ensenyen", ens mostren un poeta que apostava per una pedagogia del descobriment. Per a Brossa, el mestre havia d'acompanyar en l'aprenentatge i no ser un simple transmissor de coneixements: "La resposta vàlida la dóna el qui duu el fanal".

El bloc Laberints brossians vol facilitar el guiatge per part del docent i la descoberta per part de l'alumnat. En el laberint de sords que és la vida, l'obra de Brossa us acompanyarà i us ajudarà a escoltar veus i silencis i a tenir les "antenes ben posades", com deia ell.

Amb el suport de:

# data[].attributes.attachment_link.description
Joan Brossa fou un poeta atent als canvis del món, que sempre plantejà la seva feina tant lúdicament com críticament. La diversitat de registres que practicà unida a la seva recerca permanent el converteixen en un dels poetes del segle XX més actual, divers, suggestiu i compromès.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
El 19 de gener del 2019, Joan Brossa hauria fet 100 anys. Per commemorar-ne el centenari del naixement, la Generalitat, juntament amb la Fundació Joan Brossa, i l'Ajuntament de Barcelona impulsen un any d'activitats destinats a homenatjar un dels poetes avantguardistes més importants del segle XX. L'inici de l'Any Brossa ha arrencat amb "100 poemes per a Joan Brossa", una lectura pública en què un centenar de persones han llegit 100 poemes. A l'acció, que s'ha fet a la Fundació, hi han participat poetes, artistes, actors i amics de Brossa.

El primer vers l'ha entonat l'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, que ha triat el text "Final!", que l'autor va escriure després de la mort del dictador, Francisco Franco. Entre les moltes perles que li dedica l'autor, ha ressonat amb força a la nova seu de la Fundació Brossa, el 'la teva puta vida d'assassí' i un contundent 's'Excremència'. Ha estat una nit on s'ha pogut copsar el sarcasme i el joc continu que Brossa proposava en totes les seves peces artístiques. D'ell, hem sentit lloances de tot tipus, però ens quedem amb dues que era un 'artista total' i que la seva obra s'entén millor ara que no fa vint anys quan ens va deixar, un artista rabiosament contemporani.

L'Any Brossa està comissariat per Manuel Guerrero i tindrà com a epicentre de les activitats la seu de la Fundació Joan Brossa, al carrer de la Seca, que s'ha remodelat recentment i s'ha connectat interiorment amb l'Espai Joan Brossa. Aquí, a la seu de la Fundació, és on es farà una de les exposicions més destacades, "Joan Brossa i la poesia experimental", en què l'obra poètica de Brossa dels anys 50 i 60 dialogarà amb la d'altres poetes i creadors de poesia experimental d'àmbit internacional.

També altres equipaments de la ciutat participaran en la programació, com la Filmoteca de Catalunya, que projectarà el cicle Instantànies Brossianes i presentarà un nou documental sobre la trajectòria personal i professional del poeta. L' Auditori de Barcelona que aplegarà un projecte musical amb la participació de nombroses escoles o la Fundació Antoni Tapies, que explicarà els projectes teatrals de Tàpies inspirats en l'obra de Brossa.

Noves edicions de l'obra de Joan Brossa

L'Any Joan Brossa també servirà per reeditar l'obra del poeta i facilitar-ne així la difusió i apropar-la a tots els públics. Entre les publicacions més destacades, hi ha el catàleg raonat de poesia visual que prepara la Fundación Azcona de Madrid i que serà presentat a la primavera. També Arola Editors tancarà l'edició de l'obra teatral completa de Brossa amb la publicació dels darrers volums i es publicaran assaig i estudis sobre la seva figura.

La programació de l'Any Joan Brossa també té una mirada internacional. D'una banda, l'exposició del MACBA "Poesia Brossa" viatjarà a diferents capitals d'Amèrica al llarg del 2019 i el 2020, i se celebrarà el II Simposi Internacional Joan Brossa, organitzat per un grup de recerca de la UB.

L'obra de Brossa omple Barcelona

La poesia visual de Brossa és molt present a la ciutat de Barcelona, com el conjunt escultòric amb les lletres de "Barcino" ubicat a la plaça Nova o la gran lletra A de 12 metres d'altura que hi ha al Velòdrom d'Horta. Un encàrrec que li van fer l'any 84 titulat 'Poema visual transitable en tres parts'. De fet, Brossa va viure tota la vida a la ciutat, potser perquè no li agradava viatjar, i va tenir una relació intensa en els barris on va viure, sobretot a la part final de la seva vida, amb Horta-Guinardó.

# data[].attributes.attachment_link.title
L'Any Joan Brossa es proposa redescobrir el poeta avantguardista | betevé

# data[].attributes.attachment_link.description
El 19 de gener del 2019, Joan Brossa hauria fet 100 anys. Per commemorar-ne el centenari del naixement, la Generalitat, juntament amb la Fundació Joan Brossa, i l'Ajuntament de Barcelona impulsen un any d'activitats destinats a homenatjar un dels poetes avantguardistes més importants del segle XX.

# data[].attributes.body
Llegim

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Joan Brossa considerava la poesia -i, per extensió, la creació-"una aventura oberta". Cada poema era una petita o gran investigació que es proposava resoldre a través d'un text, visualment o a través d'una proposta escènica. Un cop se'n sortia, passava a la següent. Així va treballar durant més de cinc dècades d'una productivitat excepcional, que va arrencar amb La bola i l'escarabat el 1941, i es va tancar amb Sumari astral, publicat poc després de la seva mort, el 1999.

"Un poeta és un mag i un mag ha de ser un poeta perquè funcioni. La capacitat de sorpresa em sembla fonamental", explicava el 1988 en una entrevista amb l'artista Pepe Espaliú. Els trucs de Brossa li permetien fer que una pistola disparés un poema, que la "roda espanyola" fos quadrada -simbolitzant l'immobilisme del país- o que un exèrcit de paneroles acabés ocupant les parets sagrades d'un museu. Brossa és un autor subversiu de cap a peus, un creador de primer nivell, dins i fora dels llibres, a dalt i a baix de l'escenari: potser, al capdavall, més que un poeta, l'autor ha estat un poema. El dia del seu centenari, els seus versos, escrits o visuals, continuen creixent, diversos i inaferrables.

"La intel·ligència de Brossa era extraordinària -explica Manuel Guerrero, assagista, traductor i comissari de l'any dedicat a commemorar el centenari de l'autor-. Tenia una curiositat infinita per les coses, fossin complexes o senzilles. I mai no treballava només des d'un sol registre. Recordo que una vegada vam anar a la Filmoteca a veure El mirall, d' Andrei Tarkovski, i poc després va escriure'n una sextina. Al mateix temps que la feia exposava obres visuals en galeries com la Taché i la Joan Prats".

Poesia a tres bandes

Parlar "a partir del silenci": calendari de publicacions

"Brossa va ser un autor prolífic, va deixar uns 70 poemaris que ocuparien dos volums d'unes 800 pàgines cadascun", diu Glòria Bordons, una de les grans estudioses de l'autor: hi va dedicar la tesina i la tesi, n'ha publicat antologies indispensables, com ara A partir del silenci (Galàxia Gutenberg, 2000), n'ha comissariat exposicions, n'ha rescatat inèdits -entre els quals hi ha El dia a dia (Edicions 62, 2007) i el díptic Gual permanent / Mapa de lluites (Rata, 2017)- i forma part de l'equip directiu de la Fundació Brossa, que des del 1999 treballa per divulgar el llegat de l'autor. "El primer dels volums de l'obra poètica completa estava preparat i havia de sortir a Edicions 62, però finalment es van fer enrere -explica-. Aquesta setmana m'he reunit amb Ester Pujol, d'Enciclopèdia Catalana, i em va dir que la intenció seria reprendre el projecte. La decisió, però, encara no és ferma".

En paral·lel, el projecte de publicació de la poesia escènica, que va començar el 2012 amb Al voltant de Dau al Set, ja compta amb quinze volums. Aquest 2019 han de sortir els set que falten. "Brossa deia: "L'actor ha d'enraonar a partir del silenci"". Ni el públic ni els actors estan acostumats a un teatre com el seu, que parteix de textos que són poesia -sintetitza Bordons-. La representació és complicada, sobretot les obres llargues". "També aquest 2019, a l'abril, apareixerà tota l'obra visual de Brossa catalogada -explica Manuel Guerrero-. Se n'ha ocupat la Fundación Azcona". Entre les noves publicacions destacades sobre Brossa hi ha dos assajos: Brossa, escarnidor i burleta, d' Arnau Puig, que Comanegra publicarà al març, i Joan Brossa: ara i aquí, de Carles Rabassa, a Angle, al setembre.

Els orígens de l'autor

Algol i Dau al Set, primeres avantguardes de la postguerra

"Un home esternuda. / Passa un cotxe. / Un botiguer tira la porta de ferro avall. / Passa una dona amb una garrafa plena d'aigua. / Me'n vaig a dormir. / Això és tot". Un home esternuda és un dels poemes més representatius d' Em va fer Joan Brossa, publicat per Cobalto el 1951, en què l'autor dissecciona la realitat més grisa de la postguerra barcelonina fent possible, en paraules de Pere Gimferrer, "la superació del cercle viciós que feia de l'avantguardisme i el realisme dues tendències irreconciliables".

Nascut el 19 de gener del 1919 a Barcelona, Brossa tenia llavors 32 anys. Havia entrat en contacte amb el món de l'art a través de J.V. Foix i Joan Miró, i a mitjans de la dècada dels 40 havia format part del grup Algol -acompanyat d' Arnau Puig, Modest Cuixart, Joan Ponç, Antoni Tàpies i Joan Josep Tharrats-, precedent de Dau al Set. Són d'aquest període els Sonets de Caruixa (1949), en què escrivia: "El vent lluita per ésser flor, la flor / per ésser papalló, el papalló / per ésser peix, el peix per ésser jo, / jo, l'Arrel de la Creació". Molts anys després, Tàpies explicava a Pedro G. Romero, tal com recorda al catàleg de Poesia Brossa, exposició que va comissariar juntament amb Teresa Grandas el 2017, que encara el sorprenia "la intel·ligència de Brossa". "Des d'allà baix -deia l'artista, apel·lant als orígens humils de l'autor- va emergir i ens va parlar a la cara, amb el seu tuteig descarat i la seva mania pels ous i la truita. Un poeta del poble, sí, de les classes populars. És el poeta més radical que ha donat la llengua catalana".

Zoom

Un home cordial

Els enemics del poble són els "militars, capellans i banquers"

"Va ser a partir d'una exposició sobre Dau al Set, l'any 1952, que vaig conèixer en Joan", explica Josep Maria Mestres Quadreny. En aquells moments, el que acabaria sent un dels exponents més significatius de la música contemporània del país tot just acabava els estudis de química a la Universitat de Barcelona. "Ja havia deixat els estudis musicals perquè un dia que em coincidien un examen de química i un altre de música el director del conservatori m'havia dit que no es podien estudiar dues carreres a la vegada si una d'elles era música -recorda ara, des de casa seva, a l'estudi on té la biblioteca musical-. D'aquella exposició de Dau al Set em va cridar l'atenció l'única obra que hi havia de Brossa. Durant el franquisme, l'únic que veies eren bodegons, senyores sempre vestides, paisatges i marines: el que feia Brossa era molt diferent. Un dia, xerrant amb en Joan Ponç, em va recomanar que l'anés a veure".

Brossa tenia llavors un estudi al carrer Alfons XII, a prop de la plaça Molina. "Era un home d'una gran cordialitat -diu Mestres Quadreny-. A la primera trobada vaig reconèixer que no coneixia gaire poesia, perquè al batxillerat m'havien engiponat una pila d'autors castellans que no m'agradaven. Mai no m'havien parlat de Lorca, això m'indignava. Brossa em va dir que el poeta català més gran era Verdaguer, encara que el fet que fos capellà no li permetia enlairar-se. Brossa deia que els grans enemics del poble eren els militars, els capellans i els banquers".

A Pim-Pam-Pum, recollida al volum Poesia escènica 1966-1978 (Edicions 62, 1983), Brossa hi fa aparèixer un matrimoni burgès -objecte de les seves burles-, una stripper que fa el número habitual i "un militar immòbil amb el pit ple de creus i medalles i amb la mà esquerra recolzada al sabre": les condecoracions li van caient una per una fins que s'abaixa el teló. "Brossa deia que les coses més importants s'aprenen però no s'ensenyen", diu Mestres Quadreny. Gràcies a Brossa i Miró, el compositor va adonar-se que "l'expressió artística en llibertat" era fonamental. Des de l'òpera de cambra El ganxo (1959), els dos artistes van col·laborar en una vintena de projectes, entre els quals hi ha l'obra de teatre musical Satana (1960), el ballet Roba i ossos (1961), la Suite bufa (1966), "que es va estrenar amb un gran èxit al festival Sigma de Bordeus: el públic demanava un bis complet, però era impossible fer-lo" -recorda Mestres Quadreny-, i l'òpera en tres actes Cap de mirar (1991). "La nostra intenció era capgirar l'òpera tradicional -explica-. Encara no s'ha estrenat mai, i ara mateix el Liceu té una proposta que ha de decidir si tira endavant o no".

Cinema i teatre

Lucidesa, contundència i "idees ingràvides com el plàncton"

"Brossa era un bon cinèfil, però no sabia com funcionaven les càmeres. Carles Santos era compositor, però tocava sense partitura. Jo era el cineasta, però que no explicava arguments a les pel·lícules". Pere Portabella explica, des del seu despatx de la rambla Catalunya -on encara treballa cada dia, a punt de fer 90 anys-, la relació artística amb Brossa, que va arrencar a finals dels 60, amb No compteu amb els dits (1967), i va continuar amb tres projectes més, Nocturn 29 (1968), Umbracle (1970) i Vampir cuadecuc (1971). "A principis d'aquella dècada va començar la meva impugnació dels codis existents produint Viridiana, de Luis Buñuel [1961], que va guanyar la Palma d'Or de Canes i va ser una autèntica commoció -diu-. Se'ns va titllar d'anticlericals i infames". La proximitat de Portabella amb els moviments d'avantguarda el va portar fins a Brossa. "Treballàvem a partir d'idees, mai des d'un guió -reconeix-. Les idees són ingràvides com el plàncton, es belluguen suaument a través d'unes formes no explícites".

Portabella recorda que "la lucidesa i la contundència de Brossa a l'hora d'emetre les seves opinions eren espectaculars i a la vegada temibles". I afegeix: "La implicació personal i la seva subjectivitat sense cap mena de pudor li atorgaven autoritat i força".

La revolta brossiana

"Ser home és, es vulgui i no, viure sota el domini de la política"

Brossa ha estat un autor tan influent com discutit en la seva generació. Quina empremta ha deixat en escriptors més joves? Jordi Coca va ser dels primers que s'hi van apropar, quan tenia 20 anys. Era el 1967. "El primer que en vaig llegir va ser Em va fer Joan Brossa, i no vaig entendre gran cosa, però gràcies al pròleg de João Cabral de Melo vaig adonar-me que l'avantguarda es podia relacionar amb actituds d'esquerres", explica. La descoberta de Brossa va significar "entrar en un territori totalment nou", que va detallar al primer assaig que es va escriure sobre el poeta, Joan Brossa o el pedestal són les sabates (Pòrtic, 1971). "Ensiola el reedita aquesta primavera, en el format que va aparèixer el 1992, on hi havia dues entrevistes inèdites", avança Coca, que també ha afegit un nou pròleg. "Tot i que em va canviar la vida coneixe'l, mai no he tingut la temptació de seguir el seu camí -admet-: jo soc novel·lista, i ell sempre m'ho retreia, encara que ho fes amb sentit de l'humor".

També el poeta Eduard Escoffet, encarregat de comissariar una de les exposicions de l'Any Brossa, defensa el valor de l'autor. "És un dels grans poetes experimentals del segle XX -diu-. Ha estat important en la historiografia però també ha estat popular. El preu que n'hem hagut de pagar és el d'una simplificació de la seva obra. Brossa és un autor ric en imatges, no és només un joc, un enginy o una befa. Tampoc l'hem d'aïllar del context internacional: s'inscriu en una avantguarda poètica que a partir de la Segona Guerra Mundial va transformar els formats". Escoffet el col·loca al costat d'autors com Bob Cobbing, Ian Hamilton Finlay i Felipe Boso. "La revolta que representa la poesia de Brossa en la societat i en l'àmbit literari s'ha descafeïnat, i cal no oblidar-la", afegeix. Coca coincideix en aquesta afirmació, i Pere Portabella la comparteix amb matisos: "Ni Brossa ni jo vam militar mai en cap partit polític, però jo estava ficat en l'Assemblea de Catalunya, vaig ser detingut i vaig ser diputat al Parlament i senador a Madrid. L'actitud crítica de Brossa existia: anava en contra de la dictadura i els totalitarismes, però ho feia des de la seva obra ".

El mateix Brossa reflexionava sobre el seu compromís el 1988: "Ser home és, es vulgui o no, viure sota el domini de la política. Les circumstàncies en què em va tocar viure van ser de les més dures que es puguin donar. La meva lluita es lliurava en dos fronts: en el polític, pel fet d'escriure en català, la meva llengua materna, i en l'estètic, per la naturalesa experimental del meu treball". Vint anys després de la seva mort, alguns dels seus poemes tenen encara una gran vigència, com és el cas d' Askatasuna : "La gent no s'adona del poder que té: / amb una vaga general d'una setmana / n'hi hauria prou per a ensorrar l'economia, / paralitzar l'Estat i demostrar que / les lleis que imposen no són necessàries".

Zoom

Tot un any per redescobrir i redefinir el llegat del poeta
Un inici ple d'"imaginació poètica"
Ahir el comissari de l'Any Brossa, Manuel Guerrero, va recordar que la commemoració -que la Generalitat aprovarà dimarts al Consell Executiu- no compta encara amb un pressupost, cosa que obliga els organitzadors a treballar des de la "imaginació poètica". Potser per aquest motiu el tret de sortida de l'efemèride és una lectura pública avui a les 17 h a la Fundació Joan Brossa, on es llegiran un centenar de poemes de l'autor repassant la seva fructífera trajectòria.
Tres exposicions
Al maig, la nova seu de la Fundació inaugurarà l'exposició 'Joan Brossa i la poesia experimental', comissariada per Eduard Escoffet. "L'objectiu és posar Brossa en relació amb el context internacional -diu Escoffet-. Vull que s'hi pugui veure molta poesia visual, feta entre el 1946 i el 1980, aproximadament. Serà una mostra laberíntica". Dues exposicions que itineraran per diverses localitats catalanes són 'A escena. Personatges brossians' i 'Joan Brossa. Escolteu aquest silenci', comissariades per Judith Barnés i Glòria Bordons.
Segon simposi universitari i un cicle de diàlegs
'Els arbres varien segons el terreny' és el títol del Segon Simposi Internacional Joan Brossa, que organitza el grup Poció. Poesia i Educacióde la Universitat de Barcelona. Se celebrarà els dies 7 i 8 de novembre. En la programació destaca també el cicle de diàlegs 'Ens va fer Joan Brossa', que des de la Fundació presentarà converses entre Arnau Puig i Jordi Marrugat (25 de febrer), Glòria Bordons i Josep Pedrals (8 d'abril), Vicenç Altaió i Eduard Escoffet (10 de juny) i Pilar Parcerisas i Teresa Grandas (28 d'octubre), entre d'altres.
Un nou festival
El 13 de setembre s'inaugurarà el festival Poesia i Art en Acció, una proposta coordinada per Maria Canelles que durarà fins al mes de desembre i es farà a la Fundació Joan Brossa. Amb la intenció d'internacionalitzar la poesia visual i objectual de l'autor,l'exposició Poesia Brossa, que es va poder veure al MACBA el 2017, viatjarà a diverses ciutats de l'Amèrica del Nord i l'Amèrica del Sud. També s'estrenarà Brossa, un nou documental sobre el poeta, dirigit per Sergi Guix i Eduard Miguel i amb música original de Cabo San Roque.
Brossa en escena
Entre les propostes teatrals sobre l'autor hi ha programades tres lectures dramatitzades de 'La sorra i l'acadèmia', 'La jugada' i 'El rellotger'. També hi ha prevista la producció de l'espectacle 'Laberint striptease', amb dramatúrgia de Marc Rosich i direcció de Roberto G. Alonso. L'escriptor Lluís-Anton Baulenas s'ha encarregat de fer una dramatúrgia a partir de poemes de revolta de Brossa, amb Mònica Van Campen i Oriol Tramvia: 'Brossa enrabiat', que es podrà veure del 7 al 17 de març a l'Escenari Brossa.

# data[].attributes.attachment_link.description
Iconoclasta, hiperactiu i compromès, l'escriptor va publicar una setantena de llibres i desenes de peces teatrals, i va concebre centenars de poemes visuals i objectuals.

# data[].attributes.attachment_link.description
Joan Brossa (Barcelona, 19 de gener de 1919 - 30 de desembre de 1998) és el poeta avantguardista català més important del segle XX. Va començar a escriure ocasionalment quan va ser mobilitzat durant la Guerra Civil. Un cop va tornar a Barcelona (1941), va conèixer J.V. Foix, Joan Miró i Joan Prats.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
XTEC - Xarxa Telemàtica Educativa de Catalunya

# data[].attributes.attachment_link.description
Brossa trencà definitivament amb les fronteres entre els diversos gèneres i disciplines artístiques. Totes les formes li eren vàlides per expressar el seu interior. No obstant això, podem identificar tres elements essencials en la seva obra: la poesia (o poesia literària, més tradicional), l'acció (la poesia escènica, això és, el teatre) i la visió (la poesia visual).

# data[].attributes.attachment_link.description
Joan Brossa i Cuervo neix el 19 de gener de 1919 al carrer Wagner del barri de Sant Gervasi de Barcelona. De ben jove, amb la mort del pare, que era artesà, es trasllada a viure amb la família de la seva mare, una cantant de sarsuela.

# data[].attributes.attachment_link.description
El 6 de febrer tindrà lloc la inauguració d'una nova exposició temporal a la Fundació que farà dialogar l'obra i els processos creatius de Josefa Tolrà i Joan Brossa.