# data[].attributes.headline
Постојбина Стара теорија

# data[].attributes.subject
Постојбина Стара теорија

# data[].attributes.body
О постојбини Словена постоје различите теорије. Некада се мислило да Словени долазе из подручија данашње Украјине, тј. између планине Карпати, реке Дњепар и Балтичког мора. Према тој теорији Стари Словени су се селили на: југ, исток и запад.
Тако су настале 3 групе народа: Јужни, Источни и Западни Словени. Источни Словени су: Руси, Русини, Белоруси...
Западни Словени су : Украјинци, Пољаци, Чеси...
А Јужни Словени су: Срби, Хрвати, Словенци, Бугари, Румуни...

# data[].attributes.attachment_link.title
Stara teorija o migraciji Slovena 5-10v NE

# data[].attributes.headline
Постојбина - Hова теорија

# data[].attributes.subject
Постојбина - Hова теорија

# data[].attributes.body
Данас,уз помоћ нових научних истраживања и метода које укључују и ДНК анализу научници сматрају да се Јужни Словени нису доселили на Балкан преко Карпата већ да се цивилизација на овим просторима аутохтоно развила. Почеци цивилизације настали су у млађем Каменом добу (5 до 8.000 год П.Н.Е.) и од ње су настали делимично и Словени

# data[].attributes.attachment_link.title
Lepenski Vir Civilization - History of the World for Kids | Educational Videos by Mocomi

# data[].attributes.body
Стари словени, нарочито Jужни Словени, као аутохтоно становништво подручја Балкана, живели су на веома плодном подручју у сливу Дунава. То је, као и на другим локацијама широм света (слив Нила, Еуфрата, Тигра, Јордана или реке Јанг-це) погодовало раном настанку цивилизације и уређеног друштва базираног на пољопривреди. О томе сведоче бројни докази у виду археолошких налазишта на подручју Лепенског Вира, Винче итд.
Осим развијене земљорадње коју је караткерисала и употреба гвозденог плуга, бавили су се и сточарством али и ловом и риболовом. Као последица развоја пољопривреде, развили су се и занатство и трговина.

# data[].attributes.headline
Култура - веровања и обичаји

# data[].attributes.subject
Култура - веровања и обичаји

# data[].attributes.body
Стари Словени говорили су прасловенски. Били су познати по својој храбрости, песми и игри. Веровали су у више Богова пре примања хришћанства. То им је помогло да објасне разне појаве: кишу, сунце, лето, зиму, севање, громове, живот...Неки од Словенских Богова су:  Перун Бог oлује и громова, Лада Богиња плодности, лепоте и љубави, Весна Богинја пролећа, Стрибог Бог ветра...

# data[].attributes.headline
Култура-свакодневни живот

# data[].attributes.subject
Култура-свакодневни живот

# data[].attributes.body
Жене су свакодневно радиле скроз различите послове од мушкараца као што су :
кувале од улова,
чистиле итд.
Мшкарци су за то време радили друге корисне пословемкао што су :
ловили,
секли дрвеће итд.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Истраживања ДНК по Y хромозому је све популарније, али све чешће у медијима недоучени аутори објаве неку бедастоћу примамљивог наслова. Фронтал одлучује да од људи који су провјерено упућени у ову област. А текстове са ДНК тематиком замислили смо као својеврсно разбијање (или потврђивање) митова који су били увријежени. Почећемо од оног да сеобе Словена није било, те да је становништво на Балкану домородачко. Пише: Синиша Јерковић, главни уредник Српског ДНК пројекта
Досељавање Словена на Балкан, односно негација тог досељавања, једно је од честих питања које се с времена на вријеме појављује као тема, највише потенцирана од стране неких псеудонаучних кругова.

У научним круговима, што се тиче историјских, археолошких, лингвистичких, антрополошких података, нема никакве сумње да се сеоба Словена у 6. и 7. вијеку заиста десила. Појавом генетичких истраживања поставило се и питање: да ли генетички резултати подржавају једну или другу тврдњу? Данас, након великог броја испитаних појединаца из свих европских народа, као и након бројне испитане днк из старих костију, можемо рећи да су генетички подаци потврдили сеобу словенских племена на Балкан у 6. и 7. вијеку.
Три хаплогрупе су одиграле кључну улогу у етногенези Словена и могу се наћи, у већем или мањем проценту, код свих словенских народа: R1a Z280, R1a M458 и I2-CTS10228 (позната као I2-Dinaric).
Највише неспоразума и погрешних тумачења произвела је управо посљедња- хаплогрупа I2a, која се неријетко повезивала са старим предсловенским народима Балкана и наводила као „старосједилачка" балканска хаплогрупа. Овакво површно, и прије свега нетачно тумачење, једним дијелом је било проузроковано и од стране самих научника. Наиме, у првим генетичким радовима, гдје су микробиолози и генетичари често тумачили и неке историјске и археолошке чињенице, хаплогрупа I се повезивала са тзв. балканским рефугиумом (прибјежиштем) из времена посљедњег леденог доба још од прије 12.000 година.
Сама теза о припадницима хаплогрупе I као најранијим становицима Европе још из доба палеолита, у суштини није била погрешна. Погрешно је било директно повезивање тог палелитског европског становништва I хаплогрупе са високим процентом хаплогрупе I2-CTS10228 на простору динарских планина данас.
Између те двије популације стоји 10.000 година распона, унутар којег је Европа бар три пута скоро у потпуности мијењала своје становништво. У анализи распореда и присутности хаплогрупа данас, мора се узети у обзир коју грану које хаплогрупе посматрамо у одређеном временском контексту.
Брзоплета и нетачна тврдња о палеолитској старости I2-CTS10228 хаплогрупе на Балкану, произвела је ланчану реакцију управо у пседуоначним круговима и узроковала је општу утакмицу за својатање хаплогрупе I2-CTS10228 међу балканским народима. Хрвати су први прогласили ову хаплогрупу за своју, Срби су је повезивали са Лепенским Виром, босански муслимани са Илирима, монтенгрински националисти су је користили да истакну старосједилачки карактер Црногораца у односу на Србе. Чак су је једно вријеме својатали и Албанци, док се није показало да је имају мање од 10%.
И данас веома често, на основу тих првих искривљених података, можете прочитати чланке са причом о великој старости I2а хаплогрупе на Балкану. При томе се као извори наводе популарне , комерцијалне лабораторије попут Игенее које нису релевантне за давање историјских тумачења.

Истина је сасвим другачија. Грана хаплогрупе I2a која је присутна на нашим просторима, стара је свега 2500 година и дефинисана је специфичном словенском мутацијом CTS10228. Старије гране ове хаплогрупе могу се пронаћи на словенском сјеверу, у Пољској, Бјелорусији, Украјини и нема никакве сумње да је ова хаплогрупа настала у оквиру словенске популације и да се са истим Словенима ширила по Европи. Тамо гдје Словени нису допрли, нема ни ове хаплогрупе. У Италији је тако има мање од 1%, што јасно показује да за вријеме антике, када је флуктуација становништва са обе стране Јадрана била интензивна, хаплогрупа I2-CTS10228 није била ту.

Поред ових словенских хаплогрупа међу Србима су присутне и друге хаплогрупе, које су припадале било дословенским, балканским народима, дјелимично или потпуно романизованим. Ту је ситуација прилично шарена. Има хаплогрупа које се могу повезати са Грцима, Илирима, Келтима, Трачанима, па и касније досељеним германским народима, Готима, Лангобардима, Норманима.

Као транзитно подручје, простор који су населили Срби, показује и одговарајућу, прилично разноврсну, генетску слику. Слична је ситуација и са осталим балканским народима. Ово је у супротности са неким другим, нетранзитним дијеловима Европе , као што су на примјер Велс или Ирска, гдје једна хаплогрупа доминира са преко 80% у укупној популацији.
За Србе би се оквирно могло рећи да су мјешавина досељених Словена са преко 50% генетског удјела и балканских старосједилаца разног поријекла који чине нешто преко 40% удјела. Словенска компонента је у сваком случају превладала. Са друге стране балканска и медитеранска генетика је оставила трага у изгледу, па је просјечни Србин генерално тамније комплексије од неких сјеверних словенских народа.

# data[].attributes.attachment_link.title
ДНК разбија митове: Залудан труд монтенгринских националиста

# data[].attributes.attachment_link.description
Истраживања ДНК по Y хромозому је све популарније, али све чешће у медијима недоучени аутори објаве неку бедастоћу примамљивог наслова. Фронтал одлучује да од људи који су провјерено упућени у ову област. А текстове са ДНК тематиком замислили смо као својеврсно разбијање (или потврђивање) митова који су били увријежени.

# data[].attributes.headline
Словени данас

# data[].attributes.subject
Словени данас

# data[].attributes.body
Данас Словени чине преко 35% становништва Европе и велики део Азије али су се кроз векове, мешањем са освајачима, мигрантима и суседним народима, као и под утицајем различитих вера и обичаја значајно променили и развили на различитим локацијама. Данас су углавном сви хришћани, добрим делом православни и многи су заборавили своје корене и прапостојбину.

# data[].attributes.headline
Култура - језик и насеобине

# data[].attributes.subject
Култура - језик и насеобине

# data[].attributes.body
Словени су, као и бројни други народи ослоњени на пољопривреду живели у сталним насељима која су у почетку чиниле блиске родно повезане групе попут братства или рода, да би касније то прерасло у племена и села окупљена око главног божанства. Од најстаријих писаних налаза везаних за трговину, развио се сликовит језик који је имао чак и својство двојине, а који нам доста говори о високом нивоу развоја културе и цивилизације.