# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
global media and information literacy week

# data[].attributes.attachment_link.title
Mieletöntä valoa: media- ja kulttuurialan mahdollisuuksia!

# data[].attributes.attachment_link.description
Mieletöntä valoa tarjoaa media- ja kulttuurialan oppimis- ja harjoittelumahdollisuuksia haastavassa tilanteessa oleville nuorille aikuisille.

# data[].attributes.attachment_link.description
Opitaan yhdessä elokuvista ja niiden tekemisestä ! Lasten ja nuorten elokuvaharrastuksessa opitaan elokuvasta ja niiden tekemisestä yhdessä katsomalla ja tekemällä! Koulukinon Elokuvaharrastus.fi -sivusto tarjoaa tietoa ja välineitä turvallisen ja laadukkaan elokuvaharrastuksen toteuttamiseksi. Harrastustoiminnan lähtökohtana on itse tekeminen, luova ilmaisu ja kokemuksellinen oppiminen. Sivuston tarkoituksena on mahdollistaa Harrastamisen Suomen mallin elokuvaharrastuksen järjestäminen jokaisella paikkakunnalla. Harrastustoiminnan tavoitteena on edistää […]

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Tech giants Google, Microsoft and Facebook are all applying the lessons of machine learning to translation, but a small company called DeepL has outdone them all and raised the bar for the field.
Its translation tool is just as quick as the outsized competition, but more accurate and nuanced than any we've tried.

# data[].attributes.attachment_link.title
DeepL Translate: The world's most accurate translator

# data[].attributes.attachment_link.description
Translate texts & full document files instantly. Accurate translations for individuals and Teams. Millions translate with DeepL every day.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Skip to content

Mikä on digivisio 2030?

Digivisio on kaikkien Suomen korkeakoulujen yhteinen hanke, joka avaa oppimisen kansalliset tietovarannot yksilön ja yhteiskunnan käyttöön. Pitkäjänteinen digivisiotyö tukee oppijoiden oppimista läpi elämän sekä mahdollistaa pedagogiikan kehittymisen ja korkeakoulujen uudistumisen. Vuonna 2030 Suomessa on avoin ja tunnustettu oppimisen ekosysteemi, joka hyödyttää myös laajasti niin tutkimus- ja innovaatiotoimintaa kuin työelämääkin.

Ohjausryhmä

Piia Björn, vararehtori, Turun yliopisto

Ari Hirvonen, digijohtaja, Jyväskylän yliopisto

Kati Kettunen, johtaja, oppimisympäristöpalvelut, Helsingin yliopisto

Jyrki Laitinen, vararehtori, Oulun ammattikorkeakoulu

Johan Lilius, professori, Åbo Akademi

Anu Moisio, jatkuvan oppimisen johtaja, Haaga-Helia ammattikorkeakoulu

Ilkka Niemelä, rehtori, Aalto-yliopisto

Manu Pajuluoma, tietohallintojohtaja, Lapin yliopisto ja Lapin ammattikorkeakoulu

Matti Sarén, rehtori, Kajaanin ammattikorkeakoulu

Eeva Viitanen, kehitysjohtaja, Metropolia Ammattikorkeakoulu

Usein kysytyt kysymykset

Miten Digivisio 2030 -hanke on tarkoitus rahoittaa?

Digivisio 2030 on kunnianhimoinen ja ajallisesti pitkä hanke. Sen rahoitus koostuu useamman rahoituslähteen käyttämisestä tavoitteen saavuttamiseen.

Hanke jätti 15.9.20 hakemuksen opetus- ja kulttuuriministeriön erityisavustushakuun "Kohti parempaa oppimista, osaamista ja digitaalista edelläkävijyyttä: Korkeakoulutuksen digitaalinen palveluympäristö ja sitä tukevan korkeakoulupedagogisen ja ohjausosaamisen kehittäminen". Tässä haussa voidaan myöntää erityisavustuksena enintään 20 miljoonaa euroa tavoitteen mukaiseen toimintaan.

Tätä erillisrahoitusta on haettu Digivisio 2030 -hankkeen vaiheiden 1 ja 2 toteuttamiseen vuosina 2021-2024 ja se kohdentuisi erityisesti:
- hankkeen käynnistämiseen
- digitaalisen palveluympäristön toteuttamiseen
- yhteiseen ja jaettuun tietoon perustuvan pedagogiikan, ohjauksen ja opiskelijahyvinvoinnin kehittämiseen
- korkeakoulujen digitaalisen transformaation edistämiseen.

Erillisrahoituksen lisäksi OKM:n korkeakouluille myöntämästä rahoituksesta kohdennetaan ajanjaksolla 2021-2024 ohjelmarahoitusta digitaaliseen palveluympäristön kehittämiseen vastuukorkeakouluille haettavaksi. Digivisio 2030 -hankkeen vaiheen 3, joka toteutetaan vuosina 2025-2030, rahoituksesta päätetään myöhemmin.

Tutustu rahoitushakemukseen tarkemmin:

Digivisio 2030 -hankkeen yleiskuvaus ja rahoitushakemus

Mitä kautta saan tietoa Digivisio 2030 -hankkeen toimeenpanosta ja etenemistä?

Digivisio2030.fi -verkkosivuille on koottu kaikki perustieto Digivisiosta ja sen etenemisestä. Hankkeessa pyritään osallistavaan ja avoimeen työhön ja se mm. järjestää säännöllisesti infotilaisuuksia ja työpajoja, joiden ajankohdista ja sisällöistä kerrotaan verkkosivuilla. Lisäksi eduuni wikistä löytyy erityisesti hankkeen tilannekuvaan ja eri työpakettien työskentelyyn liittyen lisämateriaaleja.

Miten Digivisio-hankkeessa tarkastellaan ja huomioidaan muissa kehittämishankkeissa tehty työ ja niissä syntyneet tuotokset?

Kehittämishankkeissa tehtyä työtä hyödynnetään Digivisio 2030 -hankkeen valmistelussa ja tiekarttoja suunnitellessa. Hankkeen puitteissa tullaan arvioimaan, miten aiemmissa kehittämishankkeissa syntyneitä tuotoksia voidaan hyödyntää ja mahdollisesti jatkokehittää. Aikataulullisesti arviointi toteutetaan vuoden 2021 aikana ja kytketään Digivisio 2030 työpakettien suunnitteluun, joiden valmistumisen tavoiteaikataulu on syyskuussa 2021.

Lisätietoa eduuni wikissä.

Miten Digivisio on mukana vaikuttamassa lainsäädäntöön ja laintulkintaan liittyvissä haasteissa?

Lainsäädännön osalta Digivisio 2030 -hanke tekee tiivistä yhteistyötä opetus- ja kulttuuriministeriön kanssa ja käy keskusteluja siitä, onko Digivision myötä mahdollista miettiä uudenlaista lainsäädännöllistä näkökulmaa esimerkiksi datan hyödyntämisen osalta. Hankkeen yhtenä prioriteettina on tunnistaa mahdolliset muutostarpeet lainsäädännössä ja reunaehdot, joita täytyisi vielä muuttaa, jotta kunnianhimoinen digivisio voisi toteutua.

Katso kaikki UKK:t "

Sivustomme käyttää evästeitä. Älä huoli, ne eivät saa selville mitään henkilökohtaisia tietojasi, vaan auttavat meitä tekemään käyttökokemuksestasi sujuvamman.
Lue lisää Hyväksy

# data[].attributes.attachment_link.title
Korkeakoulujen yhteinen digivisio 2030 -Suomesta joustavan opiskelun mallimaa - Digivisio2030

# data[].attributes.attachment_link.description
Skip to content Mikä on digivisio 2030? Digivisio on kaikkien Suomen korkeakoulujen yhteinen hanke, joka avaa oppimisen kansalliset tietovarannot yksilön ja yhteiskunnan käyttöön. Pitkäjänteinen digivisiotyö tukee oppijoiden oppimista läpi elämän sekä mahdollistaa pedagogiikan kehittymisen ja korkeakoulujen uudistumisen. Vuonna 2030 Suomessa on avoin ja tunnustettu oppimisen ekosysteemi, joka hyödyttää myös laajasti niin tutkimus- ja innovaatiotoimintaa kuin työelämääkin.

# data[].attributes.headline
Vastuullista ja vaikuttavaa ruoka- ja ravitsemusjournalismia

# data[].attributes.subject
Vastuullista ja vaikuttavaa ruoka- ja ravitsemusjournalismia

# data[].attributes.body
Muistilista ruoka- ja ravitsemusjournalisteille

# data[].attributes.attachment_link.title
Yhdeksäsluokkalaiset saavat oman medialukutaidon aapisen lukuvuoden alussa - Uutismedian liitto

# data[].attributes.attachment_link.description
Uutismedian liitto jakaa lukuvuotensa aloittaville yhdeksäsluokkalaisille oman medialukutaidon aapisen kaikissa Suomen yläkouluissa.

# data[].attributes.attachment_link.description
Seamlessly make your images, videos, and 360 content interactive with text, links, images, videos and over 70 call to actions, creating memorable experiences for any audience.

# data[].attributes.attachment_link.description
ClassVR’s standalone VR headset comes with a unique student-friendly interface, embedded educational VR & AR resources and simple-to-use teacher controls. Using technology in a busy classroom isn’t always as easy as it should be. The ClassVR interface and teacher portal provide the simple-to-use too…

# data[].attributes.attachment_link.title
SeniorSurf vahvistaa seniorien digiosallisuutta ja tukee digiopastuksia

# data[].attributes.attachment_link.title
Erilaisten oppijoiden liitto ry - valtakunnallinen järjestö

# data[].attributes.attachment_link.description
Erilaisten oppijoiden liitto tarjoaa neuvontaa, vertaistukea, koulutuksia ja tapahtumia erilaisille oppijoille ja ammattilaisille oppimisvaikeuksista.

# data[].attributes.headline
Helsingin kaupunginkanslian digituki: Mikä ihmeen älylaite? Aloittelijan digitaito-opas (2023) 

# data[].attributes.subject
Helsingin kaupunginkanslian digituki: Mikä ihmeen älylaite? Aloittelijan digitaito-opas (2023) 

# data[].attributes.body
Pelastakaa Lasten Huippula-palvelu tarjoaa varhaiskasvatuksen ja alakoulujen opettajille helppokäyttöisiä ja laadukkaita materiaaleja mediakasvatuksen tueksi. Palvelun käyttö ja kaikki oppimateriaalit ovat ilmaisia ja koulujen käytössä valtakunnallisesti suomeksi ja ruotsiksi.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Huippula-palvelu on lasten mediakasvatuksen tukena kouluissa ja kodeissa

Pelastakaa Lasten Huippula-palvelu tarjoaa varhaiskasvatuksen ja alakoulujen opettajille helppokäyttöisiä ja laadukkaita materiaaleja mediakasvatuksen tueksi. Palvelun käyttö ja kaikki oppimateriaalit ovat ilmaisia ja koulujen käytössä valtakunnallisesti suomeksi ja ruotsiksi.

Vanhemmat löytävät Huippulasta käytännönläheistä tietoa ja työkaluja perheen paremman digiarjen tueksi.

# data[].attributes.attachment_link.title
Huippula: lasten turvallisen digiarjen puolesta

# data[].attributes.attachment_link.description
Pelastakaa Lasten Huippula-palvelu tarjoaa varhaiskasvatuksen ja alakoulujen opettajille helppokäyttöisiä ja laadukkaita materiaaleja mediakasvatuksen tueksi. Palvelun käyttö ja kaikki oppimateriaalit ovat ilmaisia ja koulujen käytössä valtakunnallisesti suomeksi ja ruotsiksi. Vanhemmat löytävät Huippulasta käytännönläheistä tietoa ja työkaluja perheen paremman digiarjen tueksi.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Moi! Me olemme Jussi, Tuuli, Olli ja Antti. Etsimme journalismin tarkoitusta. Ehkä myös elämän.

Uutiset syntyivät aikanaan, jotta pysyisimme kärryillä ja voisimme ymmärtää maailmaa paremmin. Tämän olemme kadottamassa. Hukumme informaatiotulvaan, eikä ymmärryksemme maailmasta kasva.

Uutisagendaa dominoivat klikkiotsikot, joita digitaalisen median ansaintalogiikka janoaa. Media julkaisee koko ajan enemmän, koko ajan nopeammin. Suomalaisten medioiden omistus keskittyy yhä harvempiin käsiin. Uutismediat muistuttavat entistä enemmän toisiaan.

Tutkimukset osoittavat, että yhä useampi välttelee uutisia, koska ne masentavat heitä.

Uskomme, että asioita voisi tehdä eri tavalla. Me kaikki ansaitsemme parempaa.

Haluamme luoda Suomeen uuden journalistisen median, jolla on tarkoitus. Emme pysty siihen yksin. Siksi tarvitsemme sinua.

Auttaisitko meitä lahjoittamalla noin 60 sekuntia aikaasi? Vastaa lyhyesti muutamaan kysymykseen ja kerro, mitä itse kaipaisit medialta.

Kuka tämän hankkeen takana on?

Olemme joukko suomalaisia toimittajia ja journalismiin intohimoisesti suhtautuvia ihmisiä.

Jussi Sippola on palkintoja vaille jäänyt journalisti ja ex-kirjeenvaihtaja, joka on työskennellyt toimittajana ja tuottajana muun muassa Helsingin Sanomissa.

Tuuli Hongisto on viestinnän ja markkinoinnin ammattilainen, jolla on 15 vuoden kokemus eri tehtävistä mediassa, kansalaisjärjestöissä ja YK-järjestöissä.

Olli Seuri on palkittu toimittaja ja journalistiikan dosentti. Hänellä on yli kymmenen vuoden kokemus ajankohtaisjournalismista Ylessä.

Antti Pikkanen on tehnyt yli vuosikymmenen töitä median ja viestinnän aloilla niin journalistina, päätoimittajana kuin liiketoimintajohtajana.

Yritämme selvittää, onko Suomessa ihmisiä, jotka näkevät uudelle medialle tilaa. Uusi Juttu on kutsu keskusteluun journalismin tulevaisuudesta. Meitä tukee palkittu tanskalainen digitaalinen media Zetland, jolla on 40 000 maksavaa jäsentä.

Ota yhteyttä: me@uusijuttu.fi

# data[].attributes.attachment_link.description
Digiakatemia on digiopastusta senioreille pohjalaismaakunnissa, jotta myös iäkkäät pääsevät kuluttamaan journalismia.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Toimitusten työtä ohjaavat laki, yhteiset ohjeet ja sisäiset linjaukset. Julkaisisitko sinä päättäjistä rakkaustarinan vai valtuuston kritiikin? Mihin tarvitaan sääjuttuja?

Kuva: Miia Anttila / Yle

Toimittajat saavat tehdä työtä vapaasti Suomessa. Siitä kertoo tänään sananvapauden päivänä julkaistu Toimittajat ilman rajoja -järjestön vuosittain julkaisema lehdistönvapausindeksi, jossa Suomi on sijalla viisi.

Journalismia ja sen käytäntöjä ohjaavat muun muassa sananvapauslaki ja rikoslaki.

Ylen uutis- ja ajankohtaistoimintaa ohjaavat lait, Journalistin ohjeet, Ylen ohjelmatoiminnan ja sisältöjen eettiset ohjeet sekä sisäiset journalistiset periaatteet. Voit halutessasi tutustua niihin ennen testin tekemistä.

Tässä testissä asetut toimittajan asemaan ratkaisemaan itse journalistisia pulmia. Tapaukset mukailevat oikeita tilanteita, joita Ylen uutis- ja ajankohtaistoiminnassa on tullut vastaan.

Kokeile siis itse, miten tekisit päätöksiä Ylen journalistina. Voit valita vaihtoehdoista mielestäsi parhaan, mutta oikeita vastauksia saattaa tapauksesta riippuen olla useampia.

# data[].attributes.attachment_link.title
Ymmärrätkö journalistisia päätöksiä? Testaa, kuinka toimisit itse toimittajana

# data[].attributes.attachment_link.description
Toimitusten työtä ohjaavat laki, yhteiset ohjeet ja sisäiset linjaukset. Julkaisisitko sinä päättäjistä rakkaustarinan vai valtuuston kritiikin? Mihin tarvitaan sääjuttuja?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Digitreenien sanastosta löydät ymmärrettävät selitykset digiajan sanoille. Voit hakea termiä kirjakielellä, puhekielisellä sanalla ja osin myös englanniksi. Sanastoa päivitetään säännöllisesti.

aloitusnäyttö

kotinäyttö, alkunäyttö, home screen

AR

lisätty todellisuus, täydennetty todellisuus, augmented reality

etäyhteys

etäkäyttö, remote connection

Eväste on pieni tekstitiedosto, joka tallentaa selaustietojasi, kun käytät nettiä. Evästeillä voidaan seurata sinua esimerkiksi mainonnan kohdentamiseksi. Evästeiden ansiosta verkkoselain muistaa muun muassa kielivalintasi - kuten sen, että olet valinnut sivun näkymään suomeksi. Monet nettisivut ilmoittavat evästeiden käytöstä ponnahdusikkunoilla.
Evästeet tallentuvat verkkoselaimesi välimuistiin. Verkkosivun palvelin pyytää niitä selaimelta.
Voit halutessasi poistaa tallennetut evästeet selaimessasi. Jos käytät yksityisen selauksen tilaa, evästeet eivät tallennu käyttökertojen välillä.

Katso myös: yksityinen selaus

Lue lisää: Digitreenien artikkeli evästeistä

haittaohjelma

malicious software, malware

kaksivaiheinen

kaksiosainen, 2FA, two-factor authentication

kertakirjautuminen

SSO, single sign-on

kirjasinlaji

fontti, kirjaintyyppi

käyttäjätunnus

tunnari, tunnukset, user name

käyttöjärjestelmä

käyttis, operating system

luotettu laite

Omia digilaitteitaan voi määritellä luotetuiksi. Silloin niihin on helpompi tunnistautua tai ne toimivat tunnistautumisen apuna.
Esimerkkejä:
Google-tilillä luotettu laite on sellainen, johon pääsee ilman kaksivaiheista tunnistautumista. Laitteet valitaan oman Google-tilin asetuksista.
Android-puhelin ei mene lukkoon, kun bluetooth-kantaman päässä on luotettu laite - vaikkapa älykello.
Luotettu Apple-laite on sellainen, johon olet kirjautunut käyttämällä kaksiosaista todennusta. Luotetun laitteen avulla voit varmistaa henkilöllisyytesi Applelle.

Microsoft Office

Office, Microsoft 365

mobiilitukiasema

yhteyspiste, hotspot

MR

yhdistelmätodellisuus, yhdistetty todellisuus, mixed reality

pikanäppäin

pikakomento, näppäinkomento

pilvitallennuspalvelu

pilvipalvelu

Arkikielessä pilvipalvelu tarkoittaa verkkopalvelua, joka säilöö tiedostojasi omille palvelimilleen. Silloin omalta laitteeltasi ei vaadita valtavaa tallennustilaa.
Tunnettuja pilvitallennuspalveluja ovat muun muassa Dropbox, Google Drive, Google Kuvat, Microsoftin OneDrive ja Applen iCloud. Kaikissa on tietty määrä ilmaista tallennustilaa ja lisää saa kuukausimaksua vastaan.
Periaatteessa pilvipalvelun käsite on laajempi: Alusta, jolta yritys tai muu toimija voi vuokrata tietoteknisen infrastruktuurin ja datatilaa. Esimerkiksi gmail-sähköposti ja Instagram-somepalvelu sijaitsevat "pilvessä".

Katso myös: synkronointi

Lue lisää: Tästä Digitreenistä saat apua pilvitallennuspalvelun valintaan.

robottipuhelu

robottisoitto, automaattipuhelu

Vain käyttäjän tiedossa oleva merkkijono. Esimerkiksi kun rekisteröidyt johonkin netin palveluun, luot sinne salasanan.
Joissakin palveluissa salasana on numeroista koostuva PIN-koodi. Joskus salasanan täytyy sisältää tietty määrä merkkejä, mukaan lukien numeroita ja erikoismerkkejä.
Tietoturvan takia on hyvä käyttää pitkiä salasanalauseita sekä salasanojen hallintaohjelmia.

Katso myös: käyttäjätunnus

Lue lisää: Vertaile salasanoja Digitreenien salasanakoneessa.

sometili

social media account

Sosiaalisen median palveluun rekisteröity käyttäjätili. Oman tilisi asetuksista voit esimerkiksi säätää, mitä tietojasi muut käyttäjät näkevät ja mitä ilmoituksia saat. "Loin Tiktok-tilin, mutta laitoin sen yksityiseksi."

Palaa alkuun

striimaus

suoratoisto, castaus

suoratoistopalvelu

VOD-palvelu

sähköpostitili

meilitili, e-mail account

Vaikka digimaailmassa kaikkea on helppo lainata ja kopioida, siellä pätevät samat säännöt kuin muuallakin: Sillä, joka on luonut kirjallisen tai taiteellisen teoksen, on siihen tekijänoikeus. Tekijä päättää, miten hänen teostaan saa käyttää.
Suojaa saadakseen teoksen tulee olla itsenäinen ja omaperäinen - laatua tai taiteellisuutta ei vaadita.

Katso myös: CC

Lue lisää: Testaa tietosi tekijänoikeudesta Digitreenien visalla.

Palaa alkuun

Tietokoneohjelma, joka kykenee tekemään älykkäinä pidettäviä toimintoja. Tekoäly ei ole selkeä joko-tai-käsite. Tekoälyä on useita muotoja. Tekoälyyn perustuvat esimerkiksi itseajavat autot tai kasvojentunnistus.
Tekoälyllä on kaksi tyypillistä ominaisuutta:
1) Autonomisuus eli kyky suorittaa tehtäviä monimutkaisessa ympäristössä ilman käyttäjän jatkuvaa ohjausta.
2) Adaptiivisuus eli kyky parantaa suorituskykyä oppimalla kokemuksesta.
Lyhenne AI tulee englannin sanoista Artificial Intelligence.

Katso myös: tekoälygeneraattori

Palaa alkuun

tekoälygeneraattori

AI-generaattori

tekstiviesti

tekstari, sms

tietosuoja

henkilötietosuoja, data protection

tsättäillä

chatata, tsätätä

tunnistautuminen

identification

tykätä

laikata, peukuttaa, like

uutisvirta

fiidi, syöte, news feed

varavirtalähde

virtapankki, power bank

VOD-palvelu

suoratoistopalvelu, video on-demand

wifi

WLAN, wifi-yhteys, wi-fi

Wifi tarkoittaa langatonta lähiverkkoa. Se on yksi tapa "päästä nettiin" eli yhdistää laite internetiin. Mobiililaitteilla wifi on vaihtoehto mobiilidatalle, kuten 4G:lle.
Wifi-verkko muodostetaan reitittimellä tai käyttäen puhelinta tukiasemana (hotspot). Wifiverkko ulotttuu yleensä enintään muutaman kymmenen metrin päähän.
Wi-fi on oikeastaan tavaramerkki. Oikea yleistermi olisi WLAN (wireless local area network). Wifistä on kuitenkin tullut synonyymi langattomalle lähiverkolle.

Katso myös: mobiilidata

Lue lisää: Lue lisää wifi-verkoista Digitreenistä.

Palaa alkuun

wifi-puhelu

VoWiFi, Voice over WiFi

ät-merkki

miukumauku, @, at sign

Mukana on sellaisia sanoja, joita tavallinen käyttäjä saattaa tarvita arjessa.

Syvällisiä taitoja vaativat teknisimmät termit on tarkoituksella jätetty pois.

Mukana on Kielitoimiston sanakirjan ilmaus aina, kun sellainen löytyy.

Voit hakea sanoja kirjakielellä, puhekielisillä ilmauksilla ja usein myös englanniksi. Englanti on mukana aina, jos sana voi tulla englanniksi vastaan laitteen valikoissa tai esimerkiksi käyttöohjeissa.

Sanaston selitykset ovat toistaiseksi vain suomeksi.

Sanojen kohdalla on selventävä kuvake silloin, kun sellainen löytyy.

Tuotteiden ja yritysten nimistä ovat mukana vain yleisimmin käytetyt tai tunnetuimmat.

Huomaathan, että tästä palautelaatikosta et saa välitöntä apua digipulmaasi.
Jos olet Facebookissa, liity siellä Digitreenit-ryhmään. Se antaa vertaistukea saman tien!

Digitreeneissä voit opetella arjessa hyödyllisiä digitaitoja - hakuvinkeistä tietoturvaan. Vertaistukea saat Yle Oppimisen Facebook-ryhmässä Digitreenit.
Aiheeseen liittyvät linkit

Mukana on sellaisia sanoja, joita tavallinen käyttäjä saattaa tarvita arjessa.

Syvällisiä taitoja vaativat teknisimmät termit on tarkoituksella jätetty pois.

Mukana on Kielitoimiston sanakirjan ilmaus aina, kun sellainen löytyy.

Voit hakea sanoja kirjakielellä, puhekielisillä ilmauksilla ja usein myös englanniksi. Englanti on mukana aina, jos sana voi tulla englanniksi vastaan laitteen valikoissa tai esimerkiksi käyttöohjeissa.

Sanaston selitykset ovat toistaiseksi vain suomeksi.

Sanojen kohdalla on selventävä kuvake silloin, kun sellainen löytyy.

Tuotteiden ja yritysten nimistä ovat mukana vain yleisimmin käytetyt tai tunnetuimmat.

Huomaathan, että tästä palautelaatikosta et saa välitöntä apua digipulmaasi.
Jos olet Facebookissa, liity siellä Digitreenit-ryhmään. Se antaa vertaistukea saman tien!

# data[].attributes.attachment_link.title
Mitä tarkoittavat NFT, ICE-henkilö tai pakkaaminen? Laajasta digisanastosta löydät satojen arkisten digisanojen selkeät selitykset

# data[].attributes.attachment_link.description
Digitreenien sanastosta löydät ymmärrettävät selitykset digiajan sanoille. Voit hakea termiä kirjakielellä, puhekielisellä sanalla ja osin myös englanniksi. Sanastoa päivitetään säännöllisesti. kotinäyttö, alkunäyttö, home screen lisätty todellisuus, täydennetty todellisuus, augmented reality etäkäyttö, remote connection Eväste on pieni tekstitiedosto, joka tallentaa selaustietojasi, kun käytät nettiä. Evästeillä voidaan seurata sinua esimerkiksi mainonnan kohdentamiseksi.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Sedu Hyvinvoiva Etelä-Pohjanmaa -hanke Etelä-Pohjanmaa hyvinvointialue Seinäjoen kaupunginkirjasto Nordea MikäDigi Silmäasema Digi- ja väestövirasto Digituki Puolesta asiointi Ilkka-Pohjalainen

# data[].attributes.attachment_link.description
Mietitkö, kuinka voisit asioida sujuvasti verkkopankissasi tai katsoa terveystietoja omalta tietokoneeltasi? Haluaisitko oppia, miten pitää yhteyttä sukulaisiin ja ystäviin matkapuhelimella teksti-, kuva- ja ääniviestejä lähettämällä tai vaikkapa videopuhelun kautta? Vai kiinnostaako sinua lukea sanoma- ja aikakauslehtiä tai katsoa mielenkiintoisia dokumentteja ja elokuvia tietokoneeltasi? Pohditko myös, miten tunnistat mahdolliset huijausviestit ja miten voit toimia turvallisesti verkossa?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Media on osa arkipäivää. Välillä se ilahduttaa, rikastuttaa ja rakentaa, välillä se turhauttaa ja tuhoaakin. Media on tullut myös päiväkotiin, kouluun ja nuorisotaloihin: ikkunanraoista, internet-piuhoja pitkin ja lasten taskuissa.

Media ei usein ole sellainen kuin toivoisimme, mutta aina se on sellainen, millaiseksi sen teemme. Media ja siihen kietoutunut maailma pitää ottaa haltuun. Jotta voisi olla täysivaltainen kansalainen, ei voi olla vain median kuluttaja - emmehän ole maailmassakaan vain kuluttajia vaan tasavertaisia tallaajia. Yhdessä voimme tehdä audiovisuaalisesta kulttuurista yhtä rikkaan kuin kirjallinen kulttuurimme on ollut.

Olen kerännyt tälle sivulle sellaisia mediakasvatukseen liittyviä materiaaleja ja ajatuksia, joiden synnyttämisessä olen itse ollut mukana. Oppimateriaaleja saa vapaasti käyttää ja levittää oheisen CC-lisenssin mukaisesti, ellei niissä toisin mainita.

Jos haluat kysyä tai kommentoida, tai haluat minut kouluttamaan, löydät yhteystietonikotisivuiltani.

# data[].attributes.attachment_link.description
Media on osa arkipäivää. Välillä se ilahduttaa, rikastuttaa ja rakentaa, välillä se turhauttaa ja tuhoaakin. Media on tullut myös päiväkotiin, kouluun ja nuorisotaloihin: ikkunanraoista, internet-piuhoja pitkin ja lasten taskuissa. Media ei usein ole sellainen kuin toivoisimme, mutta aina se on sellainen, millaiseksi sen teemme. Media ja siihen kietoutunut maailma pitää ottaa haltuun.

# data[].attributes.headline
Ohjeet vihakampanjan kohteena olevalle journalistille 

# data[].attributes.subject
Ohjeet vihakampanjan kohteena olevalle journalistille 

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Toimittajat joutuvat työssään yhä useammin sekä vihapuheen että masinoitujen verkko-vihakampanjoiden kohteeksi. Verkkohäirintä on vakava yhteiskunnallinen ongelma, koska se pyrkii hiljentämään toimittajia. Sillä on myös merkittäviä psykologisia vaikutuksia kohteeksi joutuneelle.
Journalisti tarjoaa käytännön työkalupakin verkkovihan kohtaamiseen kohteille, kollegoille ja esimiehille. Ota aukeama talteen täältä, tulosta ja kiinnitä toimituksen seinälle.
Vihakampanjan kohde, tee näin

Ota kaikki uhkaava tai loukkaava sisältö talteen.

Jos vihaviestien lähettäjät tunkevat henkilökohtaisiin viestikanaviisi, kuten Facebookin yksityisviesteihin, blokkaa heidät surutta.

Jos viestit ja kommentit ahdistavat, voit pyytää ystävää tai kollegaa seuraamaan sometilejäsi ja putsaamaan sähköpostisi.

Kerro häirinnästä esimiehellesi. Työnantajan tulee tietää, jos joudut työssäsi kohtaamaan vihaa.

Huolehdi tietoturvasta. Oletko suojannut sosiaalisen median tilisi niin, että tuntemattomat eivät pääse näkemään henkilökohtaisia tietojasi ja päivityksiäsi? Ovatko salasanasi tarpeeksi vahvoja? Älä käytä samaa salasanaa useisiin eri palveluihin. Salasanojen luomiseen ja hallinnointiin kannattaa käyttää jotakin laitteellesi sopivaa password manager -ohjelmaa.

Ovatko henkilökohtainen puhelinnumerosi ja osoitteesi salaiset? Tarvittaessa voit tehdä verkossa maistraatille tietojenluovutus- tai turvakiellon. Turvakieltoon tarvitaan hyvät perustelut tai vähintään käynti maistraatissa, joten päätöstä ei saa välittömästi.

Jos häiriköt soittelevat, kannattaa muistaa, että he saattavat äänittää puhelun ja julkaista sen editoituna verkossa. Erityisesti Ruotsissa toimittajat ovat joutuneet häirikköpuheluiden kohteeksi, ja ilmiö on rantautunut myös Suomeen.

Henkisestä hyvinvoinnista huolehtiminen on tärkeintä. Ota tarvittaessa etäisyyttä tilanteeseen. Hyökkäyksen pahin aalto laantuu useimmiten parissa päivässä.

Muista, että kohteeksi voi joutua kuka tahansa. Yritä olla ottamatta asiaa henkilökohtaisesti.

Esimies, tee näin

Tee selväksi, että ymmärrät tilanteen vakavuuden. Toimittaja saattaa ajatella, että hän ei voi näyttää vihapostin tai uhkailujen vaikuttavan itseensä.

Kysy, miten työnantaja voi auttaa. Huolehdi siitä, että oman julkaisun moderointi toimii eikä uhkailuja ja solvauksia jää toimittajan juttujen kommenttikenttiin.

Onko ongelman laajuus selvillä organisaatiossa? Jääkö se piiloon? Tarvitaanko esimerkiksi koko henkilökunnalle suunnattua koulutusta? Luo toimintaohjeet tulevien vihakampanjoiden varalle.

Hanki toimittajalle tarvittaessa tietoturva- ja turvallisuusneuvontaa.

Teetä turvallisuusarvio: Onko fyysisen väkivallan uhkaa? Onko vaarana, että joku selvittää toimittajan osoitteen ja saapuu häiriköimään? Pitääkö poliisille ilmoittaa?

Työntekijä ei välttämättä itse tule ajatelleeksi ottaa yhteyttä työterveyteen. Tarjoa mahdollisuutta psykologiseen tukeen.

Moni alkaa epäillä ja syyttääkin itseään, kun solvauksia satelee niskaan. Kerro alaiselle, ettei hän ole tehnyt mitään väärää. Hyökkäys ei ole hänen syytään eikä se vähennä luottamustasi häneen toimittajana.

Määräaikainen työntekijä tai avustaja saattaa alkaa pelätä, että hyökkäys vaikuttaa työsuhteen jatkumiseen. Tee selväksi, ettet anna vihaajien vaikuttaa rekrytointipäätöksiin.

Tarvittaessa voit tukea toimittajaasi myös julkisesti. Avaa julkaisun journalistisia ratkaisuja, jos laajempi yleisö alkaa kyseenalaistaa niitä.

Kerro kohteen kollegoille, miten häntä voi tukea ja miten voitte kaikki suojella hänen yksityisyyttään.

Onko organisaatiolla selkeät ohjeet sosiaalisen median käytöstä? Voivatko työntekijät suojata yksityisyyttään? Miten henkilöä vastaan kohdistettuun kritiikkiin vastataan, ja kuka vastaa?

Kollega, tee näin

Kysy, tarvitseeko kohde apua. Tarjoudu moderoimaan hänen sometilejään tai sähköpostiaan.

Jos viesteissä on jotakin laittomalta kuulostavaa, ota ne talteen ja keskustele myöhemmin kohteen kanssa siitä, pitäisikö tehdä rikosilmoitus. Voit myös auttaa rikosilmoituksen teossa.

Jos kollegaa uhkaillaan somessa tai hänestä levitellään loukkaavia väitteitä, raportoi somepalveluiden omia sääntöjä rikkovat kommentit ylläpidolle.

Pelkästään hyvä juttuseura saattaa olla korvaamaton apu. Kohteeksi joutuneet hyötyvät etenkin aiemmin vihahyökkäyksiä kokeneiden vertaistuesta.

Freelancer jää tilanteissa usein yksin. Hänellä ei tyypillisesti ole työterveyshuoltoa tai työyhteisöä, jolta hakea tukea. Pyydä free vaikka kahville tai kaljalle. Hän osaa arvostaa yhteydenottoasi!

Tue kohdetta julkisesti esimerkiksi rohkaisevilla ja arvostavilla kommenteilla hänen sosiaalisen median kanavissaan. Joskus trollit karkaavat paikalta, kun he näkevät, ettei kohde olekaan yksin.

Netti ei ole irrallaan muusta elämästä, vaan se on paikka, jossa jokainen meistä viettää paljon sekä työ- että vapaa-aikaansa. Se on kaikille kuuluvaa julkista tilaa. Älä kehota uhria poistumaan sosiaalisesta mediasta.

Älä vähättele kohteen kokemuksia sanomalla, ettei verkossa tapahtuvilla asioilla ole väliä. Verkkohyökkäyksillä on todellisia seurauksia, kuten mainehaittaa, turvallisuuden heikkenemistä ja psyykkisiä ongelmia.

# data[].attributes.attachment_link.title
Vihakampanja käynnistyy - toimi näin - Journalisti

# data[].attributes.attachment_link.description
Miten toimia, kun toimittaja joutuu masinoidun verkkovihan kohteeksi? Ota talteen Journalisti-lehden ohjeet vihakampanjan varalta kohteelle, esimiehille ja kollegoille.

# data[].attributes.attachment_link.title
Samassa ringissä – Skididialogin äärellä kohtaavat lapset, nuoret ja aikuiset - Erätauko

# data[].attributes.attachment_link.description
Lahden kaupungin peruskoululaiset käyvät yhdessä aikuisten kanssa Skididialogia, joka on Erätauko-keskusteluun pohjautuva, lapsille ja nuorille suunnattu rakentavan keskustelun malli. Opetuksen suunnittelija Petra Larvus kertoo Skididialogin synnystä, sen lujittamisesta kaupungin rakenteisiin ja dia…

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Toimenpide-ehdotukset

Tavoite 1 - Kattava mediakasvatus

Suomessa toteutetaan sisällöllisesti, näkökulmiltaan, kohderyhmiltään sekä maantieteellisesti kattavaa mediakasvatusta.

Laaja-alainen ja merkityksellinen medialukutaito kuuluu kaikille. Tavoitteena on, että Suomessa tehdään eri kohderyhmät, aiheet ja näkökulmat huomioivaa sekä maantieteellisesti kattavaa mediakasvatusta monipuolisesti eri tekijöiden toimesta. Omiin vahvuuksiinsa luottavat mediakasvattajat tekevät tavoitteellista yhteistyötä. Mediakasvatuksen suunnittelussa, kehittämisessä ja toteuttamisessa tiedostetaan kohderyhmien moninaisuus sekä paikallinen erityisyys.

Tavoitteen toteutumista tukevat seuraavat toimenpiteet:

Mediakasvatuksessa huomioidaan laajasti eri aihepiirit.

Mediakasvatuksessa huomioidaan kattavasti eri mediat, niiden käyttö ja merkitys ihmisten elämässä ja yhteiskunnassa. Luodaan tilaa keskustelulle mediakasvatuksen sisällöistä sekä tehdään yhteistyötä muiden toimialojen asiantuntijoiden ja kansalaisten kanssa merkityksellisten sisältöjen ja eri lähestymistapojen tunnistamisessa.

Mediakasvatusta suunnataan erilaisille ryhmille.

Medialukutaidot nähdään kansalaistaitoina. Parannetaan kaikkien ihmisten mahdollisuuksia monipuoliseen median käyttöön ja medialukutaitojen kehittämiseen. Kun uusia toimenpiteitä suunnitellaan ja aiempia jatkokehitetään, huomioidaan kohderyhmien moninaisuus ja se, että yksittäinen ihminen voi kuulua useisiin eri kohderyhmiin samanaikaisesti.

Verkostotyötä kehitetään.

Perustetaan, ylläpidetään ja kehitetään verkostoja mediakasvatustyön tueksi. Tehdään tarkoituksenmukaista yhteistyötä myös muiden toimialojen verkostoissa.

Hyödynnetään digitaalisuuden tuomia mahdollisuuksia.

Mediakasvatuksen toteuttamisessa, kehittämisessä ja verkostoitumisessa hyödynnetään digitaalisen median tuomia mahdollisuuksia, kuten verkkokoulutuksia, etäyhteyksiä, avoimia arkistoja ja kokoelmia.

Kehitetään paikallista ja alueellista mediakasvatustyötä.

Mediakasvatusta toteutetaan myös paikalliset erityisyydet huomioon ottaen. Hyödynnetään systemaattisesti paikallisia kumppanuuksia, vahvuusalueita ja rahoituslähteitä. Tutustutaan oman alueen mediakasvatustyöhön ja ohjataan tarvittaessa ihmisiä muiden toimijoiden mediakasvatuspalveluiden pariin.

Mediakasvatuksen viestintää kehitetään.

Kehitetään viestintää ja tiedonkulkua mediakasvatuksen alalla. Eri yhteisöjen ja kohderyhmien tietoisuutta mediakasvatuksesta, sen merkityksestä ja siihen liittyvistä palveluista edistetään.

Mediakasvatustyössä hyödynnetään toimijoiden vahvuuksia.

Tiedostetaan, että mediakasvatusta toteutetaan eri organisaatioissa sekä päätyönä että osana muuta toimintaa. Lisäksi monissa organisaatioissa tehdään mediakasvatukseen liittyvää tai sitä tukevaa työtä. Eri toimijat arvioivat ja tekevät näkyväksi omia vahvuusalueitaan ja kehittävät mediakasvatustoimintaa niiden pohjalta.

Mediakasvatustoiminnan tuloksia jaetaan avoimesti.

Mediakasvatuksessa suositaan avoimia Creative Commons -lisensoituja aineistoja sekä julkaistaan omia mediakasvatusmateriaaleja avoimin lisenssein. Erityisesti julkisella rahoituksella toteutetussa mediakasvatuksessa kiinnitetään huomiota lopputuloksen laajaan käytettävyyteen ja esteettömyyteen. Materiaalien löydettävyyttä ja niistä viestimistä kehitetään.

Tavoite 2. Laadukas mediakasvatus

Suomessa toteutetaan laadukasta, merkityksellistä ja yhdenvertaista mediakasvatusta. Mediakasvatuksen laatua arvioidaan ja kehitetään tutkimusperustaisesti.

Medialukutaitoja kehitetään parhaiten laadukkaan mediakasvatuksen avulla. Mediakasvatus on Suomessa ajankohtaista, tavoitteellista ja tarkoituksenmukaista. Mediakasvatustoiminta on eettistä, esteetöntä, kestävää ja vaikuttavaa. Mediakasvatuksen laatua kehitetään itsearvioiden ja yhteistyössä myös yli toimialarajojen. Laadun kehittämistä tarkastellaan laaja-alaisesti eri näkökulmista. Laadukas mediakasvatus pyrkii edistämään ihmisoikeuksia, tasa-arvoa ja yhdenvertaisuutta, sekä luomaan edellytyksiä kestävälle kehitykselle.

Tavoitteen toteutumista tukevat seuraavat toimenpiteet:

Mediakasvatus on tutkimusperustaista.

Mediakasvatustoimintaakehitetään, suunnitellaan ja toteutetaan mahdollisuuksien mukaan tutkimusperustaisesti. Kotimaista ja kansainvälistä mediakasvatuksen tutkimustietoa levitetään ja tuodaan saataville julkaisujen tuottamisen, tutkimuksen popularisoinnin ja tiedottamisen sekä koulutusten ja muiden tilaisuuksien avulla.

Mediakasvatusosaamista kehitetään.

Pyritään tunnistamaan keskeisiä mediakasvatuksen osaamistarpeita eri alojen ammattilaisten työssä. Osaamista kehitetään systemaattisella ja tarpeisiin vastaavalla perus- ja täydennyskoulutuksella sekä monipuolisilla osaamisen kehittämisen tavoilla. Täydennyskoulutuksissa pyritään suosimaan erityisesti pitkäkestoista, työn arkeen kytkeytyvää kehittämistä. Uusia ja innovatiivisia koulutusmahdollisuuksia, esimerkiksi vertaiskoulutusta, kehitetään vastaamaan erilaisiin osaamistarpeisiin.

Mediakasvatuksen arviointia kehitetään.

Kehitetään mediakasvatustoiminnan arviointikäytäntöjä ja kehitetään toimintaa arvioinnin perusteella. Edistetään oman ammatillisen toiminnan itsearviointia.

Mediakasvatusta tehdään yhdessä ja kasvatettavia arvostaen.

Mediakasvatusta suunniteltaessa, kehitettäessä, tutkittaessa ja toteutettaessa kohderyhmiin kuuluvat ihmiset voivat mahdollisuuksien mukaan vaikuttaa toimintaan, sen tavoitteisiin, sisältöön ja käytännön toteutukseen. Kasvatuksen kohderyhmiä arvostetaan.

Mediakasvatuksessa tehdään kansainvälistä yhteistyötä.

Kehitetään mediakasvatuksen laatua kansainvälisessä yhteistyössä. Seurataan alan kansainvälistä kehitystä ja tutkimusta sekä tehdään tarkoituksenmukaista yhteistyötä pohjoismaisella, eurooppalaisella ja maailmanlaajuisella tasolla. Suomalaista mediakasvatusta tehdään näkyväksi maailmalla verkostoitumisen, yhteistyön ja tiedottamisen avulla.

Mediakasvatuksen tavoitteellisuutta ja toimintatapoja kehitetään.

Laadukas mediakasvatus on tavoitteellista työtä. Mediakasvatustyön tavoitteenasettelua, sisältöjä ja toimintatapoja kehitetään. Tietoa toimintamalleista ja toimintatavoista jaetaan mediakasvatusyhteisön kesken esimerkiksi verkostoissa, koulutuksissa ja tiedottamalla. Onnistumisten lisäksi myös epäonnistumiset nähdään arvokkaina oppimiskokemuksina, joista yhteisö voi oppia.

Mediakasvatuksen arvopohja näkyy toiminnassa.

Mediakasvatustyön yhteinen arvopohja rakentuu erityisesti kansainvälisille ihmisoikeussopimuksille, mutta sitä toteutetaan lisäksi toimiala- ja myös organisaatiokohtaiset arvot huomioiden. Mediakasvatuksen arvolähtökohdista keskustellaan avoimesti ja arvojen merkitys toiminnalle tiedostetaan.

Mediakasvatus on ajankohtaista ja relevanttia.

Mediakasvatustyössä ennakoidaan ja seurataan maailman, yhteiskunnan ja kulttuurin muutoksia ja kehitystrendejä, ja otetaan ne toiminnassa huomioon.

Tavoite 3. Systemaattinen mediakasvatus

Suomessa toteutetaan systemaattista ja pitkäjänteistä mediakasvatusta.

Mediakasvatuksen systemaattisuutta kehitetään toiminnan suunnitelmallisuudella, johtamisella sekä resurssien tarkoituksenmukaisella kohdentamisella. Pitkäjänteinen ja linjakas mediakasvatus mahdollistaa osaamisen kertymisen, toiminnan kehittämisen ja sen aseman vakiintumisen. Suunnitelmallisuus auttaa huomioimaan monipuolisesti mediakasvatuksen aihealueita, esteettömyyttä sekä tavoittamaan mediakasvatuksen kohderyhmiä kattavasti.

Tavoitteen toteutumista tukevat seuraavat toimenpiteet:

Mediakasvatuksen tietopohjaa vahvistetaan.

Mediakasvatuksen tietopohjaa vahvistetaan akateemisella tutkimuksella sekä muiden toimijoiden tuottamilla selvityksillä. Tiedon tarpeista käydään keskustelua tutkijoiden, rahoittajien, kehittäjien ja käytännön toimijoiden kesken.

Mediakasvatuksen rahoituspohjaa vahvistetaan ja monipuolistetaan.

Kehitetään mediakasvatuksen rahoitusta yhdenvertaista, laadukasta, kattavaa ja pitkäjänteistä työtä tukevaksi. Hyödynnetään mahdollisuuksien mukaan kansainvälisiä, valtakunnallisia, alueellisia ja paikallisia rahoituslähteitä sekä kartoitetaan mediakasvatuksellisten toimien rahoitusmahdollisuuksia monialaisesti. Pitkäjänteinen mediakasvatus pyritään varmistamaan riittävällä resursoinnilla organisaatioissa.

Mediakasvatuksen suunnitelmallisuutta kehitetään.

Pilotoidaan, kehitetään ja tuetaan mediakasvatussuunnitelmien tekemistä valtakunnallisesti, alueellisesti, paikallisesti sekä organisaatiotasolla. Mediakasvatussuunnitelmat voivat olla toimialakohtaisia tai toimialarajat ylittäviä. Edistetään mediakasvatuksen roolia jo olemassa olevissa suunnitelmissa ja uusia valmisteltaessa.

Mediakasvatuksen johtamista kehitetään.

Kehitetään mediakasvatuksen johtamista toiminnan eri tasoilla. Tuotetaan tietoa kehittämisen tueksi.

Mediakasvatuksessa otetaan huomioon olemassa olevat rakenteet.

Mediakasvatusta on toteutettu pitkään ja kenttä on monipuolinen. Mediakasvatustoimintaa suunniteltaessa ja rahoitettaessa otetaan huomioon olemassa olevat rakenteet, resurssit, toimijat ja verkostot, ja luodaan tarvittaessa uusia. Uusia mediakasvatuksellisia toimia pyritään alusta asti kehittämään osana jo olemassa olevia rakenteita toiminnan pysyvyyden turvaamiseksi.

Mediakasvatustyötä mallinnetaan.

Kuvaillaan mediakasvatustyötä, sen kehittämistä ja arviointia jaettaviksi toimintamalleiksi. Hyödynnetään ja kehitetään edelleen olemassa olevia mediakasvatuksen malleja kontekstien ja kohderyhmien erityisyys huomioiden.

# data[].attributes.attachment_link.description
Suomessa toteutetaan sisällöllisesti, näkökulmiltaan, kohderyhmiltään sekä maantieteellisesti kattavaa mediakasvatusta. Laaja-alainen ja merkityksellinen medialukutaito kuuluu kaikille. Tavoitteena on, että Suomessa tehdään eri kohderyhmät, aiheet ja näkökulmat huomioivaa sekä maantieteellisesti kattavaa mediakasvatusta monipuolisesti eri tekijöiden toimesta. Omiin vahvuuksiinsa luottavat mediakasvattajat tekevät tavoitteellista yhteistyötä. Mediakasvatuksen suunnittelussa, kehittämisessä ja toteuttamisessa tiedostetaan kohderyhmien moninaisuus sekä paikallinen erityisyys.

# data[].attributes.attachment_link.title
Local News with Cliff Rockslide [OFFICIAL TRAILER]

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Hankkeen tavoite on selvittää, mikä tekee lyhytvideoista erityisesti journalistisessa kontekstissa kiinnostavia ja vakuuttavia. Aihetta tutkitaan nuorten suomalaisaikuisten näkökulmasta ja eri videonjakosovelluksissa. Nuoret ovat lyhytvideoiden ahkeria käyttäjiä, mutta lyhytvideoiden käyttö uutislähteenä on yhä vähäistä. Journalististen lyhytvideoiden tarjonta kuitenkin lisääntyy, ja myös perinteiset mediatoimijat kuten BBC, Washington Post, Yle ja Helsingin Sanomat ovat alkaneet hyödyntää formaattia

# data[].attributes.attachment_link.description
Hankkeen tavoite on selvittää, mikä tekee lyhytvideoista erityisesti journalistisessa kontekstissa kiinnostavia ja vakuuttavia. Aihetta tutkitaan nuorten suomalaisaikuisten näkökulmasta ja eri videonjakosovelluksissa. Nuoret ovat lyhytvideoiden ahkeria käyttäjiä, mutta lyhytvideoiden käyttö uutislähteenä on yhä vähäistä.

# data[].attributes.attachment_link.description
Yle News Lab on journalismin koelaboratorio. Me emme ainoastaan pohdi mitä tulevaisuuden journalismi on - me teemme sitä.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Why use Hubs?

Welcome to Mozilla Hubs, the go-to virtual platform for educators, teams, and organizations. Powered by Mozilla, we've designed our platform to make virtual collaboration and learning effortless.

With no software to download, you can engage in real-time with any device at the click of a button, all while prioritizing your privacy. Hubs is more than just a platform - it's your gateway to controlling your virtual worlds as we step into the next chapter of the internet.

Try our Demo

Universal Accessibility

Connect from your phone, computer, or headset. No software download needed.

Full Customization

Choose from pre-made environments and avatars, or create your own."

Privacy-First Promise

Your personal data is never collected and you control access to your worlds.

Elevated Engagement

From virtual meetings to workshops, propel your team into custom digital spaces designed for sparking meaningful collaboration.

Your World, Your Rules

Shape expansive, custom digital spaces that foster meaningful connections within or outside of your global organization.

Teaching Transformed

Deliver engaging educational experiences, breaking down the barriers of traditional classrooms and fostering deeper understanding.

Get immersed with the Hubs newsletter!

Sign up here to get updates on what is new with Hubs and we will keep you up to date with the latest news, updates, and product offerings. We can't wait to show you what we have been working on!

# data[].attributes.attachment_link.title
Hubs - Private, virtual 3D worlds in your browser

# data[].attributes.attachment_link.description
Welcome to Mozilla Hubs, the go-to virtual platform for educators, teams, and organizations. Powered by Mozilla, we've designed our platform to make virtual collaboration and learning effortless. With no software to download, you can engage in real-time with any device at the click of a button, all while prioritizing your privacy.

# data[].attributes.attachment_link.description
Glue is a virtual collaboration platform for teams who need remote meetings to be as great as face-to-face meetings.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
After you complete the trial period, you can choose to either purchase full license or subscribe for additional benefits such as royalty-free stock video & audio, mobile to timeline, text to speech and speech to text.

# data[].attributes.attachment_link.title
Download VEGAS Trials for Free | Test Free Video Editor

# data[].attributes.attachment_link.description
After you complete the trial period, you can choose to either purchase full license or subscribe for additional benefits such as royalty-free stock video & audio, mobile to timeline, text to speech and speech to text.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
DaVinci Resolve 18

DaVinci Resolve 18

Professional Editing, Color, Effects and Audio Post!

DaVinci Resolve is the world's only solution that combines editing, color correction, visual effects, motion graphics and audio post production all in one software tool! Its elegant, modern interface is fast to learn and easy for new users, yet powerful for professionals. DaVinci Resolve lets you work faster and at a higher quality because you don't have to learn multiple apps or switch software for different tasks. That means you can work with camera original quality images throughout the entire process. It's like having your own post production studio in a single app! Best of all, by learning DaVinci Resolve, you're learning how to use the exact same tools used by Hollywood professionals!

Hollywood's #1 Post Solution

High end professionals working on feature films and television shows use DaVinci Resolve more than any other solution! That's because it's known for incredible quality and creative tools that are light years beyond the competition. You get DaVinci's Emmy™ award winning image technology with 32‑bit float processing, patented YRGB color science and a massive wide gamut color space for the latest HDR workflows. You also get the legendary quality of Fairlight audio processing for the best sound in the industry! With DaVinci Resolve, you get the same tools professional colorists, editors, VFX artists and sound engineers use every day to finish your favorite films and streaming television shows!

What's New in DaVinci Resolve 18.5

All In One Solution for Post Production

DaVinci Resolve is divided into "pages", each of which gives you a dedicated workspace and tools for a specific task. Editing is done on the cut and edit pages, visual effects and motion graphics on the Fusion page, color correction on the color page, audio on the Fairlight page, and media organization and output on the media and deliver pages. All it takes is a single click to switch between tasks!

Cut

Designed for editors to turn around work fast!

Color

Hollywood's favorite color corrector!

Fusion

Cinematic quality visual effects and motion graphics!

Fairlight

Professional tools designed for audio post production.

Media and Delivery

Incredibly wide format support, finishing and mastering!

The DaVinci Neural Engine uses state of the art deep neural networks and machine learning, along with artificial intelligence to power features such as facial recognition, object detection, smart reframing, speed warp retiming, super scale up‑scaling, auto color and color matching and more! The DaVinci Neural Engine is entirely cross platform, using the latest GPU innovations for AI and deep learning to provide unparalleled performance and quality. The DaVinci Neural Engine provides simple tools to solve complex, repetitive and time consuming problems. For example, it enables facial recognition to sort and organize clips into bins based on people in the shot, to reframe shots and more.

Works with 3rd Party Plug‑Ins and Storage

With all the different workflows and systems available, you need a post production solution that's compatible and open enough to handle anything! DaVinci Resolve can be used with any type of storage ranging from direct attached hard drives to NAS and SAN systems. You can extend DaVinci Resolve with third party Open FX and audio plugins, or add third party title and motion graphics templates. New workflow integration and encoding APIs let developers integrate workflow and asset management systems with DaVinci Resolve. Plus, it works with all major file formats and post production software, making it easy to move files between DaVinci Resolve, Final Cut Pro, Media Composer, and Premiere Pro.

Download DaVinci Resolve Free!

The best creative tools shouldn't be limited to Hollywood. That's why there's a free version of DaVinci Resolve, so you can learn how to use the same tools that professional Hollywood artists use. DaVinci Resolve is designed to inspire creativity so you can focus on doing your best work. Once you learn the software and start using it for more work, you can purchase DaVinci Resolve Studio which adds tons of additional effects, 3D and more. Adding an editor keyboard, color control panel, or audio console lets you work even faster because you can use both hands at the same time, allowing you to be more creative and do things that are impossible with a mouse!

DaVinci Resolve

DaVinci Resolve is the world's only all in one solution for editing, color, VFX, motion graphics and audio! The free version works with virtually all 8‑bit video formats at up to 60fps in resolutions as high as Ultra HD 3840 x 2160. The free version includes multi-user collaboration and HDR grading!

Free Download Now

DaVinci Resolve Studio

Includes everything in the free version plus the DaVinci Neural Engine, dozens of additional Resolve FX, temporal and spatial noise reduction, stereoscopic 3D, film grain, optical blur and mist effects, and more. It also supports 10‑bit video at up to 120 frames per second and resolutions beyond 4K.

Buy Online Now $295

Software

DaVinci Resolve 18

Hollywood's most popular solution for editing, visual effects, motion graphics, color correction and audio post production, all in a single software tool for Mac, Windows and Linux!

Free

DaVinci Resolve Studio 18

The most powerful DaVinci Resolve adds DaVinci Neural Engine for automatic AI region tracking, stereoscopic tools, more Resolve FX filters, more Fairlight FX audio plugins and advanced HDR grading.

$295

Editor Keyboards

DaVinci Resolve Speed Editor

Includes large search dial in a design that includes only the specific keys needed for editing. Includes Bluetooth with battery for wireless use so it's more portable than a full sized keyboard!

$395

DaVinci Resolve Editor Keyboard

Full sized traditional QWERTY editor keyboard in a premium metal design. Featuring a metal search dial with clutch, plus extra edit, trim and timecode keys. Can be installed inset for flush mounting.

$595

Color Panels

DaVinci Resolve Micro Panel

Low profile panel features 3 high resolution trackballs and 12 precision machined knobs to access the primary color correction tools. Includes buttons for common features and workspace navigation.

$859

DaVinci Resolve Mini Panel

This model includes the features of the micro panel model plus two LCDs with menus and buttons for switching tools, adding color corrector nodes, applying secondary grades and using Power Windows.

$2,115

DaVinci Resolve Advanced Panel

Designed in collaboration with professional Hollywood colorists, the DaVinci Resolve Advanced Panel features a massive number of controls for direct access to every DaVinci color correction feature.

$27,585

Fairlight Audio Consoles

Fairlight Desktop Console

Portable audio control surface includes 12 premium touch sensitive flying faders, channel LCDs for advanced processing, automation and transport controls plus HDMI for an external graphics display.

$3,139

Fairlight Desktop Audio Editor

Get incredibly fast audio editing for sound engineers working on tight deadlines! Includes LCD screen, touch sensitive control knobs, built in search dial and full keyboard with multi function keys.

$4,485

Fairlight Advanced Consoles

Used by Hollywood and broadcasters, these large consoles make it easy to mix large projects with a massive number of channels and tracks. Modular design allows customizing 2, 3, 4, or 5 bay consoles!

From $21,995

Fairlight Studio Console Bundles

Fairlight Studio Console Individual Modules

Fairlight Studio Console Unpopulated Chassis

Accessories For Custom Furniture

Fairlight Audio Interfaces

# data[].attributes.attachment_link.description
Professional video editing, color correction, visual effects and audio post production all in a single application. Free and paid versions for Mac, Windows and Linux.

# data[].attributes.headline
Mikä on Midjourney ja miten sitä käytetään?

# data[].attributes.subject
Mikä on Midjourney ja miten sitä käytetään?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Mikä on Midjourney?

Tekstiä tuottavien tekoälytyökalujen ohella myös kuvitusten ja grafiikoiden luonti AI-sovelluksilla yleistyy. Useimmiten tekoäly generoi tekstin kuvaksi käyttäen koneoppimistekniikkaa. Tämä "keinotekoinen hermosto" pystyy vastaanottamaan kehotteita sanojen muodossa, joista tekoäly sitten luo kuvan. Koko prosessi kestää vain sekunteja ja työn tuloksen näkee heti.

Midjourney on tekoälyllä toimiva kuvien luontityökalu, joka luo taidetta tekstikehotteiden perusteella. Midjourney käyttää tehokkaita grafiikkaprosessointiyksiköitä (GPU) tulkitsemaan sekä käsittelemään jokaisen saadun kehotteen. Kuvien luonnin ohella sovelluksella voi lisäksi muokata luotua taidetta. Midjourney v5 on parantanut kykyään tunnistaa sekä kuvailla esimerkiksi eri kehon osia ja se on myös edistynyt kuvien käsittelyn parantamisessa.

Midjourneyn keskiössä on avoin yhteisö, joten kuvien teemojen tulee olla sopivia 13-vuotiaista ylöspäin. Teoksissa pitää välttää järkyttävää tai häiritsevää sisältöä ja Midjourney osaa myös blokata tiettyjä sanoja sekä termejä.

Kenelle ja mihin käyttöön?

Midjourneya voidaan hyödyntää työympäristössä monella tapaa, riippuen tietysti toimialasta sekä käyttäjän erityistarpeista. Midjourneyn avulla voidaan luoda ainutlaatuisia, silmiinpistäviä taideteoksia käytettäväksi markkinointi- ja mainoskampanjoissa. Työkalun kyky luoda taidetta tekstikehotteiden perusteella tarkoittaa sitä, että markkinoijat voivat luoda mukautettuja visuaalisia sisältöjä, jotka sopivat juuri heidän brändiviestintään ja kohdeyleisöönsä.

Alkuperäistä kuvaa muokkaamalla tai visuaalisia yksityiskohtia lisäämällä, suunnittelijat voivat muokata ja luoda uutta grafiikkaa mihin tahansa tarvittavaan kohteeseen. Midjourneyn avulla onnistuu myös konseptitaiteen teko videopeleihin, animaatioihin ja muihin viihteen muotoihin. Tekstikehotteita hyödyntämällä suunnittelijat voivat nopeasti luoda erilaisia visuaalisia konsepteja ja iteroida niitä tarpeen mukaan.

Yhtä lailla Midjourney sopii mukautettujen kuvituksien luontiin opetusmateriaaleja varten, kuten oppikirjoihin tai koulutusoppaisiin. Tekstikehotteilla opettajat pystyvät luomaan visuaalisia materiaaleja, jotka sopivat heidän opettamaansa sisältöön. Kaiken kaikkiaan Midjourneyn joustavuus ja tekoälypohjaiset ominaisuudet tekevät siitä arvokkaan työkalun useille aloille ja käyttötapauksiin.

Ominaisuudet

Midjourney käyttää alustanaan Discord-viestintäsovellusta, joka tuntuu oudolta verrattuna vaikkapa tekstisisältöä tuottaviin tekoälyohjelmiin. Midjourney Botin kanssa kommunikoidaan Discordissa kirjoittamalla haluttu komento. Komennoilla luodaan kuvia, muutetaan oletusasetuksia, seurataan käyttäjätietoja ja suoritetaan muita hyödyllisiä tehtäviä.

Midjourney vaatii ensin käskyn, kuten /imagine ja sen jälkeen kuvaa kuvailevan kehotteen. Kehote on lyhyt tekstilause, jonka Midjourney sitten tulkitsee tuottaakseen pyydetyn kuvan. Midjourneyn botti jakaa kehotteen sanat ja lauseet pienempiin osiin, joita kutsutaan tokeneiksi. Sen jälkeen tekoäly käyttää näitä niin sanottuja "harjoitustietoja" varsinaisen kuvan luomiseen. Hyvin laadittu kehote voi auttaa luomaan ainutlaatuisia, tarkkoja ja jännittäviä kuvia.

Kehotteet voivat olla kovinkin yksinkertaisia. Yksittäiset sanat ja jopa emoijit tuottavat halutunlaisen kuvan. Kuitenkin mitä kuvaavampi kehote on, sitä paremmin Midjourney pystyy luomaan yksilöllistä ilmettä. Muuten se käyttää oletustietojaan. Jos kehote on taas liian pitkä, ei sekään ole hyvä. Midjourneyn botille tiivis ja tarkka kehote on paras.

Hinta

Ensimmäisen kuvan luominen aktivoi ilmaisen Midjourney-kokeilun. Kokeilujakson aikana käyttäjät voivat tehdä noin 25 käskyä ennen varsinaisen tilauksen tekemistä. Käsky on mikä tahansa toiminta, joka laittaa Midjourney Botin töihin. Käskyihin kuuluvat esimerkiksi /imagine-komennon käyttäminen kuvien ruudukon luomiseen, kuvien skaalaaminen tai kuvamuunnelmien luominen. Kaikki nämä kuluttavat ilmaista kokeilua. Käyttämällä /info-komentoa voi tarkistaa, paljonko kokeiluaikaa on jäljellä. Tarkemmat englanninkieliset ohjeet käytöstä saa kun liittyy Midjourneyn Discord-palvelimelle heidän kotisivujen kautta.

Perusmalli kustantaa vuosiveloituksella 8 dollaria kuussa, standard 24 dollaria ja pro 48 dollaria. Halvin paketti ilman sitoutumista vuodeksi on 10 dollaria kuukaudessa.

Kokemuksia Midjourneysta

Kuten mainittu, Midjourneyn bottia ohjaillaan Discordissa. Midjourney-palvelimella on kanavat yhteistyöhön, tekninen tuki ja laskutus, viralliset tiedotteet, palautteen antaminen ja keskustelut. Yhteisö tukee, rohkaisee ja haluaa jakaa tietonsa vasta aloittaneille käyttäjille.

Käyttäjien antamissa yleisissä arvioinneissa asteikolla 1-5 Midjourney saa arvosanaksi surkean 2,3. Palautteissa toistuu huoli epämääräisistä hinnoitteluista sekä veloituksista, huonosta (olemattomasta) asiakaspalvelusta ja sekavasta käyttöliittymästä. Silti Midjourney saa myös kehuja laajasta luovuuden hyödyntämisestä. Ilmeisemmin toteutuksessa on kuitenkin isoja puutteita.

Midjourney arvostelu

Midjourneyn käyttö Discordin kanssa tuntuu vaivalloiselta. Lisäksi oikeanlaisten pyyntöjen antaminen oikeanlaisen kuvatuloksen saamiseksi on haastavaa ja vaatii varmasti harjoittelua. Suurin osa Discord-kanavilla pyörivistä luomuksista ovat tosin uskomattoman hienoja! Kuvia jalostamalla ja arvioimalla on mahdollista päästä haluttuun lopputulokseen. Midjourneyn nettisivut antavat hyvät ohjeet eri toimintoihin.

Toteutus Discordin kautta on jotenkin sekavaa, eikä käytettävyydestä saa oikein tolkkua ensi-istumalta. Taustatietoja etsimällä ei löydy varsinaisesti tietoa, miksi Midjourney käyttää Discordia. Syyksi epäillään sitä, että tekijät haluavat keskittyä nimenomaan tekoälyn kehittämiseen. Discord-kanavilla näkee muidenkin työt, joten herää väistämättä kysymys tekijänoikeuksien suojaamisesta. Toivotaan että tulevaisuudessa käyttöliittymä siirtyy pois Discordista, jolloin käyttökin muuttuisi huomattavasti helpommaksi nykyisestä. Ajatus tekoälytyökalulla luotavasta taiteesta on kuitenkin kutkuttava ajatus!

Tutustu lisää
Lue lisää tekoälystä.

ChatGPT:tä voidaan käyttää monenlaisiin tehtäviin, kuten asiakaspalveluun, liidien sekä sisällön luomiseen.

Jasper on tehokas tekoälysovellus, joka pystyy tuottamaan suuren määrän sisältöä nopeasti.

Writesonic on tekoälyllä toimiva kirjoitusalusta, jonka avulla on helppo tuottaa laadukasta sisältöä nopeasti ja tehokkaasti.

Copy.ai on edistynyt tekoälyavustaja, joka on suunniteltu auttamaan kaikissa kirjoitustarpeissa.

Rytr on suhteellisen uusi tekoälypohjainen kirjoitustyökalu, joka on omalla tavallaan ehtinyt jo keikuttaa markkinoiden venettä.

Chatbot-työkaluista tehokkaimpiin lukeutuu Merlin, joka on OpenAI:n ChatGPT Plus -lisäosa.

Aiheeseen liittyvät blogit

# data[].attributes.attachment_link.description
Tekstiä tuottavien tekoälytyökalujen ohella myös kuvitusten ja grafiikoiden luonti AI-sovelluksilla yleistyy. Useimmiten tekoäly generoi tekstin kuvaksi käyttäen koneoppimistekniikkaa. Tämä "keinotekoinen hermosto" pystyy vastaanottamaan kehotteita sanojen muodossa, joista tekoäly sitten luo kuvan. Koko prosessi kestää vain sekunteja ja työn tuloksen näkee heti. Midjourney on tekoälyllä toimiva kuvien luontityökalu, joka luo taidetta tekstikehotteiden perusteella.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Toimenpide-ehdotukset

Tavoite 1 - Kattava mediakasvatus

Suomessa toteutetaan sisällöllisesti, näkökulmiltaan, kohderyhmiltään sekä maantieteellisesti kattavaa mediakasvatusta.

Laaja-alainen ja merkityksellinen medialukutaito kuuluu kaikille. Tavoitteena on, että Suomessa tehdään eri kohderyhmät, aiheet ja näkökulmat huomioivaa sekä maantieteellisesti kattavaa mediakasvatusta monipuolisesti eri tekijöiden toimesta. Omiin vahvuuksiinsa luottavat mediakasvattajat tekevät tavoitteellista yhteistyötä. Mediakasvatuksen suunnittelussa, kehittämisessä ja toteuttamisessa tiedostetaan kohderyhmien moninaisuus sekä paikallinen erityisyys.

Tavoitteen toteutumista tukevat seuraavat toimenpiteet:

Mediakasvatuksessa huomioidaan laajasti eri aihepiirit.

Mediakasvatuksessa huomioidaan kattavasti eri mediat, niiden käyttö ja merkitys ihmisten elämässä ja yhteiskunnassa. Luodaan tilaa keskustelulle mediakasvatuksen sisällöistä sekä tehdään yhteistyötä muiden toimialojen asiantuntijoiden ja kansalaisten kanssa merkityksellisten sisältöjen ja eri lähestymistapojen tunnistamisessa.

Mediakasvatusta suunnataan erilaisille ryhmille.

Medialukutaidot nähdään kansalaistaitoina. Parannetaan kaikkien ihmisten mahdollisuuksia monipuoliseen median käyttöön ja medialukutaitojen kehittämiseen. Kun uusia toimenpiteitä suunnitellaan ja aiempia jatkokehitetään, huomioidaan kohderyhmien moninaisuus ja se, että yksittäinen ihminen voi kuulua useisiin eri kohderyhmiin samanaikaisesti.

Verkostotyötä kehitetään.

Perustetaan, ylläpidetään ja kehitetään verkostoja mediakasvatustyön tueksi. Tehdään tarkoituksenmukaista yhteistyötä myös muiden toimialojen verkostoissa.

Hyödynnetään digitaalisuuden tuomia mahdollisuuksia.

Mediakasvatuksen toteuttamisessa, kehittämisessä ja verkostoitumisessa hyödynnetään digitaalisen median tuomia mahdollisuuksia, kuten verkkokoulutuksia, etäyhteyksiä, avoimia arkistoja ja kokoelmia.

Kehitetään paikallista ja alueellista mediakasvatustyötä.

Mediakasvatusta toteutetaan myös paikalliset erityisyydet huomioon ottaen. Hyödynnetään systemaattisesti paikallisia kumppanuuksia, vahvuusalueita ja rahoituslähteitä. Tutustutaan oman alueen mediakasvatustyöhön ja ohjataan tarvittaessa ihmisiä muiden toimijoiden mediakasvatuspalveluiden pariin.

Mediakasvatuksen viestintää kehitetään.

Kehitetään viestintää ja tiedonkulkua mediakasvatuksen alalla. Eri yhteisöjen ja kohderyhmien tietoisuutta mediakasvatuksesta, sen merkityksestä ja siihen liittyvistä palveluista edistetään.

Mediakasvatustyössä hyödynnetään toimijoiden vahvuuksia.

Tiedostetaan, että mediakasvatusta toteutetaan eri organisaatioissa sekä päätyönä että osana muuta toimintaa. Lisäksi monissa organisaatioissa tehdään mediakasvatukseen liittyvää tai sitä tukevaa työtä. Eri toimijat arvioivat ja tekevät näkyväksi omia vahvuusalueitaan ja kehittävät mediakasvatustoimintaa niiden pohjalta.

Mediakasvatustoiminnan tuloksia jaetaan avoimesti.

Mediakasvatuksessa suositaan avoimia Creative Commons -lisensoituja aineistoja sekä julkaistaan omia mediakasvatusmateriaaleja avoimin lisenssein. Erityisesti julkisella rahoituksella toteutetussa mediakasvatuksessa kiinnitetään huomiota lopputuloksen laajaan käytettävyyteen ja esteettömyyteen. Materiaalien löydettävyyttä ja niistä viestimistä kehitetään.

Tavoite 2. Laadukas mediakasvatus

Suomessa toteutetaan laadukasta, merkityksellistä ja yhdenvertaista mediakasvatusta. Mediakasvatuksen laatua arvioidaan ja kehitetään tutkimusperustaisesti.

Medialukutaitoja kehitetään parhaiten laadukkaan mediakasvatuksen avulla. Mediakasvatus on Suomessa ajankohtaista, tavoitteellista ja tarkoituksenmukaista. Mediakasvatustoiminta on eettistä, esteetöntä, kestävää ja vaikuttavaa. Mediakasvatuksen laatua kehitetään itsearvioiden ja yhteistyössä myös yli toimialarajojen. Laadun kehittämistä tarkastellaan laaja-alaisesti eri näkökulmista. Laadukas mediakasvatus pyrkii edistämään ihmisoikeuksia, tasa-arvoa ja yhdenvertaisuutta, sekä luomaan edellytyksiä kestävälle kehitykselle.

Tavoitteen toteutumista tukevat seuraavat toimenpiteet:

Mediakasvatus on tutkimusperustaista.

Mediakasvatustoimintaakehitetään, suunnitellaan ja toteutetaan mahdollisuuksien mukaan tutkimusperustaisesti. Kotimaista ja kansainvälistä mediakasvatuksen tutkimustietoa levitetään ja tuodaan saataville julkaisujen tuottamisen, tutkimuksen popularisoinnin ja tiedottamisen sekä koulutusten ja muiden tilaisuuksien avulla.

Mediakasvatusosaamista kehitetään.

Pyritään tunnistamaan keskeisiä mediakasvatuksen osaamistarpeita eri alojen ammattilaisten työssä. Osaamista kehitetään systemaattisella ja tarpeisiin vastaavalla perus- ja täydennyskoulutuksella sekä monipuolisilla osaamisen kehittämisen tavoilla. Täydennyskoulutuksissa pyritään suosimaan erityisesti pitkäkestoista, työn arkeen kytkeytyvää kehittämistä. Uusia ja innovatiivisia koulutusmahdollisuuksia, esimerkiksi vertaiskoulutusta, kehitetään vastaamaan erilaisiin osaamistarpeisiin.

Mediakasvatuksen arviointia kehitetään.

Kehitetään mediakasvatustoiminnan arviointikäytäntöjä ja kehitetään toimintaa arvioinnin perusteella. Edistetään oman ammatillisen toiminnan itsearviointia.

Mediakasvatusta tehdään yhdessä ja kasvatettavia arvostaen.

Mediakasvatusta suunniteltaessa, kehitettäessä, tutkittaessa ja toteutettaessa kohderyhmiin kuuluvat ihmiset voivat mahdollisuuksien mukaan vaikuttaa toimintaan, sen tavoitteisiin, sisältöön ja käytännön toteutukseen. Kasvatuksen kohderyhmiä arvostetaan.

Mediakasvatuksessa tehdään kansainvälistä yhteistyötä.

Kehitetään mediakasvatuksen laatua kansainvälisessä yhteistyössä. Seurataan alan kansainvälistä kehitystä ja tutkimusta sekä tehdään tarkoituksenmukaista yhteistyötä pohjoismaisella, eurooppalaisella ja maailmanlaajuisella tasolla. Suomalaista mediakasvatusta tehdään näkyväksi maailmalla verkostoitumisen, yhteistyön ja tiedottamisen avulla.

Mediakasvatuksen tavoitteellisuutta ja toimintatapoja kehitetään.

Laadukas mediakasvatus on tavoitteellista työtä. Mediakasvatustyön tavoitteenasettelua, sisältöjä ja toimintatapoja kehitetään. Tietoa toimintamalleista ja toimintatavoista jaetaan mediakasvatusyhteisön kesken esimerkiksi verkostoissa, koulutuksissa ja tiedottamalla. Onnistumisten lisäksi myös epäonnistumiset nähdään arvokkaina oppimiskokemuksina, joista yhteisö voi oppia.

Mediakasvatuksen arvopohja näkyy toiminnassa.

Mediakasvatustyön yhteinen arvopohja rakentuu erityisesti kansainvälisille ihmisoikeussopimuksille, mutta sitä toteutetaan lisäksi toimiala- ja myös organisaatiokohtaiset arvot huomioiden. Mediakasvatuksen arvolähtökohdista keskustellaan avoimesti ja arvojen merkitys toiminnalle tiedostetaan.

Mediakasvatus on ajankohtaista ja relevanttia.

Mediakasvatustyössä ennakoidaan ja seurataan maailman, yhteiskunnan ja kulttuurin muutoksia ja kehitystrendejä, ja otetaan ne toiminnassa huomioon.

Tavoite 3. Systemaattinen mediakasvatus

Suomessa toteutetaan systemaattista ja pitkäjänteistä mediakasvatusta.

Mediakasvatuksen systemaattisuutta kehitetään toiminnan suunnitelmallisuudella, johtamisella sekä resurssien tarkoituksenmukaisella kohdentamisella. Pitkäjänteinen ja linjakas mediakasvatus mahdollistaa osaamisen kertymisen, toiminnan kehittämisen ja sen aseman vakiintumisen. Suunnitelmallisuus auttaa huomioimaan monipuolisesti mediakasvatuksen aihealueita, esteettömyyttä sekä tavoittamaan mediakasvatuksen kohderyhmiä kattavasti.

Tavoitteen toteutumista tukevat seuraavat toimenpiteet:

Mediakasvatuksen tietopohjaa vahvistetaan.

Mediakasvatuksen tietopohjaa vahvistetaan akateemisella tutkimuksella sekä muiden toimijoiden tuottamilla selvityksillä. Tiedon tarpeista käydään keskustelua tutkijoiden, rahoittajien, kehittäjien ja käytännön toimijoiden kesken.

Mediakasvatuksen rahoituspohjaa vahvistetaan ja monipuolistetaan.

Kehitetään mediakasvatuksen rahoitusta yhdenvertaista, laadukasta, kattavaa ja pitkäjänteistä työtä tukevaksi. Hyödynnetään mahdollisuuksien mukaan kansainvälisiä, valtakunnallisia, alueellisia ja paikallisia rahoituslähteitä sekä kartoitetaan mediakasvatuksellisten toimien rahoitusmahdollisuuksia monialaisesti. Pitkäjänteinen mediakasvatus pyritään varmistamaan riittävällä resursoinnilla organisaatioissa.

Mediakasvatuksen suunnitelmallisuutta kehitetään.

Pilotoidaan, kehitetään ja tuetaan mediakasvatussuunnitelmien tekemistä valtakunnallisesti, alueellisesti, paikallisesti sekä organisaatiotasolla. Mediakasvatussuunnitelmat voivat olla toimialakohtaisia tai toimialarajat ylittäviä. Edistetään mediakasvatuksen roolia jo olemassa olevissa suunnitelmissa ja uusia valmisteltaessa.

Mediakasvatuksen johtamista kehitetään.

Kehitetään mediakasvatuksen johtamista toiminnan eri tasoilla. Tuotetaan tietoa kehittämisen tueksi.

Mediakasvatuksessa otetaan huomioon olemassa olevat rakenteet.

Mediakasvatusta on toteutettu pitkään ja kenttä on monipuolinen. Mediakasvatustoimintaa suunniteltaessa ja rahoitettaessa otetaan huomioon olemassa olevat rakenteet, resurssit, toimijat ja verkostot, ja luodaan tarvittaessa uusia. Uusia mediakasvatuksellisia toimia pyritään alusta asti kehittämään osana jo olemassa olevia rakenteita toiminnan pysyvyyden turvaamiseksi.

Mediakasvatustyötä mallinnetaan.

Kuvaillaan mediakasvatustyötä, sen kehittämistä ja arviointia jaettaviksi toimintamalleiksi. Hyödynnetään ja kehitetään edelleen olemassa olevia mediakasvatuksen malleja kontekstien ja kohderyhmien erityisyys huomioiden.

# data[].attributes.attachment_link.description
Suomessa toteutetaan sisällöllisesti, näkökulmiltaan, kohderyhmiltään sekä maantieteellisesti kattavaa mediakasvatusta. Laaja-alainen ja merkityksellinen medialukutaito kuuluu kaikille. Tavoitteena on, että Suomessa tehdään eri kohderyhmät, aiheet ja näkökulmat huomioivaa sekä maantieteellisesti kattavaa mediakasvatusta monipuolisesti eri tekijöiden toimesta. Omiin vahvuuksiinsa luottavat mediakasvattajat tekevät tavoitteellista yhteistyötä. Mediakasvatuksen suunnittelussa, kehittämisessä ja toteuttamisessa tiedostetaan kohderyhmien moninaisuus sekä paikallinen erityisyys.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
7. maaliskuuta alkanut "Vaalit, Faktat ja faktat" -luentosarja on kaikille avoin tietopaketti vaalivaikuttamisesta ja poliittisesta propagandasta.

Faktabaari ja Aalto-yliopiston informaatiovaikuttamisen kurssi järjestävät keväällä 2023 yhdessä yleisöluentosarjan " Vaalit, Faktat ja faktat - näkökulmia tosiasioihin, tarinoihin ja politiikkaan." Luentosarjan yhteistyökumppanina toimii Voima-lehti.

Kymmenen luennon sarja alkoi tiistaina 7. maaliskuuta. Luennot pidetään tiistaisin kello 17.00-18.00 ja ne ilmestyvät Faktabaarin verkkosivuille keskiviikkoaamuisin. Luennot pysyvät julkisina viikon ajan.

Luentosarja on osa Faktabaarin panostusta kevään eduskuntavaaleihin. Luentojen yhteydessä Faktabaari julkaisee jokaisesta aiheesta lyhyen näkökulma-blogin, joka johdattelee luennon aiheeseen tai syventää tietämystä luennolla esille nousseista asioista.

Luentosarja jakautuu kolmeen kokonaisuuteen. Ensimmäisessä osassa tarkastellaan vaikuttamista ja politiikkaa käsitteiden ja teorian kautta. Toisessa osassa Suomen eduskuntavaalien jälkeen pyritään viemään tarkastelu konkreettisiin tapauksiin, esimerkkinä kehityskulut ja käytännöt Suomessa sekä länsimaissa. Lopuksi toukokuussa esiin tuodaan myös strateginen tilanne, digitaaliset alustat, joihin vaalit ja demokraattiset käytännöt eivät ulotu.

Luentosarjan tavoitteena on lisätä tietämystämme eri toimijoista ja heidän strategioistaan ja taktiikoistaan ja samalla lisätä kuulijoiden kykyä sietää näitä toimia - lisätä siis kuulijoiden resilienssiä informaatiovaikuttamista kohtaan.

Aalto-yliopiston osalta kurssia koordinoi Vesa Kantola, Voima-lehdessä kustantaja Tuomas Rantanen ja Faktabaarissa vastaava toimittaja Pipsa Havula.
Luentosarjan aikataulu:
7.3. Hanna Smith: Demokratian ja autokratian vastakkainasettelu - aikamme isoin turvallisuushaaste?
14.3. Veli-Pekka Tynkkynen: Energia ja Venäjä.
21.3. Joonas Pörsti: Poliittisen propagandan perusteet ja vaikuttavuus.
28.3. Mikko Salo: Yhdysvaltojen välivaalien opit Suomeen? Digitaalisen vaalilukutaidon tarve. Katso luento täältä.
2.4. Eduskuntavaalit
4.4. Janne "Rysky" Riiheläinen: Suomalainen disinformaatiokenttä kansanvallan karkeloissa.

5.4. Faktabaari Forum - Eduskuntavaalien opetukset. Lue lisää täältä.

11.4. Salla Nazarenko: Venäjän TV ja isänmaallisuuden paine
25.4. Jussi Jalonen: Puolan vaalit 2023.
9.5. Annastiina Kallius: Unkarin tilanne, keskitetty disinformaatio poliittisena strategiana
16.5. Salla-Maaria Laaksonen: Sosiaalisen median alustojen valta ja vastuu yli julkisen keskustelun
23.5. Vili Lehdonvirta: Alustojen ruhtinaat

Ilmoitamme mahdollisista muutoksista tässä artikkelissa.

K﻿uva: EPA-EFE/MAURI RATILAINEN

info@faktabaari.fi
Luentosarjan aikataulu: 2.4. Eduskuntavaalit
K﻿uva: EPA-EFE/MAURI RATILAINEN

# data[].attributes.attachment_link.description
7. maaliskuuta alkanut "Vaalit, Faktat ja faktat" -luentosarja on kaikille avoin tietopaketti vaalivaikuttamisesta ja poliittisesta propagandasta. Faktabaari ja Aalto-yliopiston informaatiovaikuttamisen kurssi järjestävät keväällä 2023 yhdessä yleisöluentosarjan " Vaalit, Faktat ja faktat - näkökulmia tosiasioihin, tarinoihin ja politiikkaan." Luentosarjan yhteistyökumppanina toimii Voima-lehti. Kymmenen luennon sarja alkoi tiistaina 7. maaliskuuta.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Nuorten Ääni -toimituksessa nuoret tekevät lehtiartikkeleita, tv-juttuja ja blogikirjoituksia Suomen suurimpiin medioihin ja herättävät yhteiskunnallista keskustelua somessa.

Nuorten Ääni -toimituksessa on matalan kynnyksen toimintaa eli mitään ei tarvitse osata ennalta, sillä mukana auttamassa on kaksi ammattilaista. Meillä on hyvä ryhmähenki ja juttuja työstetään yleensä ryhmässä.

Viikoittaiset toimituskokoukset pidetään maanantaisin klo 17-19 Töölön Kisahallin yläkerrassa, jossa meillä on yhteiset tilat Helsingin nuorisoneuvoston kanssa.

Haluatko mukaan toimintaan? Lue lisää tästä!

# data[].attributes.attachment_link.description
Nuorten Ääni -toimituksessa nuoret tekevät lehtiartikkeleita, tv-juttuja ja blogikirjoituksia Suomen suurimpiin medioihin ja herättävät yhteiskunnallista keskustelua somessa. Nuorten Ääni -toimituksessa on matalan kynnyksen toimintaa eli mitään ei tarvitse osata ennalta, sillä mukana auttamassa on kaksi ammattilaista. Meillä on hyvä ryhmähenki ja juttuja työstetään yleensä ryhmässä.

# data[].attributes.headline
Virhe – Suomen Lehdistön podcast, jossa journalistit harrastavat itsekritiikkiä

# data[].attributes.subject
Virhe – Suomen Lehdistön podcast, jossa journalistit harrastavat itsekritiikkiä

# data[].attributes.attachment_link.title
Virhe - Suomen Lehdistön podcast, jossa journalistit harrastavat itsekritiikkiä - Suomen lehdistö

# data[].attributes.attachment_link.description
Suomen Lehdistön verkkosivuilla käytetään istuntokohtaisia evästeitä sivuston toimivuuden ja sisällön parantamiseksi. Google Analyticsin avulla saamme tilastollista tietoa kävijöistämme, mutta emme tiedä, kuka yksittäinen kävijä on. Istuntokohtaiset evästeet säilyvät muistissa selaimen aukiolon ajan mutta tuhoutuvat, kun selain suljetaan. Ainoastaan uusien kävijöiden ja palaajien tunnistamiseen käytettävät seurantaevästeet säilyvät.

# data[].attributes.attachment_link.title
Rakentavan keskustelun pelisäännöt - Sitra

# data[].attributes.attachment_link.description
Kuuntele toisia, älä keskeytä tai käynnistä sivukeskusteluja. "Jokaisella täytyy olla mahdollisuus rauhassa kertoa omista näkemyksistään. On tärkeää, että emme keskeytä toisiamme emmekä supise vierustoverin kanssa." Liity toisten puheeseen ja käytä arkikieltä. "Dialogissa on tavoitteena, että yritämme liittää omat sanomisemme siihen, mitä Continue reading "Rakentavan keskustelun pelisäännöt" →

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Mediat ja digitaalisuus ovat lähes jokaisen arjessa ja elämässä läsnä päivittäin. Käytämme toistemme kanssa viestimiseen erilaisia mediavälineitä, etsimme ja jaamme tietoa median avulla ja hoidamme asioita erilaissa mediavälitteisissä ympäristöissä. Mediaa on kaikkialla ja jokaisella ihmisellä on oikeus olla osallisena mediakulttuurista.

Hyvällä mielellä median kanssa -tehtäväkokonaisuus on tehty niitä oppijoita ajatellen, joille voi olla hyötyä selkeästi etenevistä ja selkokielisistä tehtävistä. Tehtävissä on otettu huomioon erilaisia oppimisen ja kommunikaation haasteita sekä erityistarpeita oppimisen järjestämiseen. Tehtävien kohderyhmänä ovat erityisesti 12-18 -vuotiaat ja heidän kasvattajansa, mutta tehtäviä voidaan hyödyntää myös nuorempien tai vanhempien oppijoiden kanssa. Kaikki tehtävät ovat selkokielisiä ja jokainen tehtävä sisältää myös selkokielistä tietotekstiä käsiteltävän aiheen ympäriltä.
Eri tehtävät jakautuvat kolmeen keskeiseen medialukutaidon alueeseen:

tulkinta ja arviointi

median tuottaminen ja

toiminta mediaympäristössä

Jokaisesta osa-alueesta on kaksi tehtävää. Tehtäviä voidaan hyödyntää useissa eri oppimisen ja ohjauksen tilanteissa, esimerkiksi perusopetuksessa monilukutaidon laaja-alaisen oppimisen (L4) kontekstissa, toisen asteen opinnoissa tai nuorisotyössä. Tehtäviä voi tulostaa paperille tai käyttää sähköisesti.

Tehtäväkokonaisuuden aineisto pohjautuu Kansallisen audiovisuaalisen instituutin (KAVI) tuottamiin mediakasvatusmateriaaleihin.
Ideointi ja selkokielinen mukautus:
Paula Jägerhorn ja Sakari Kilkki, Opike, Kehitysvammaliitto ry.

# data[].attributes.attachment_link.title
Hyvällä mielellä median kanssa - Mediataitokoulu

# data[].attributes.attachment_link.description
Mediat ja digitaalisuus ovat lähes jokaisen arjessa ja elämässä läsnä päivittäin. Käytämme toistemme kanssa viestimiseen erilaisia mediavälineitä, etsimme ja jaamme tietoa median avulla ja hoidamme asioita erilaissa mediavälitteisissä ympäristöissä. Mediaa on kaikkialla ja jokaisella ihmisellä on oikeus olla osallisena mediakulttuurista. Hyvällä mielellä median kanssa -tehtäväkokonaisuus on tehty niitä oppijoita ajatellen, joille voi olla hyötyä selkeästi [...]

# data[].attributes.attachment_link.description
Mediakulttuuri kaikessa moninaisuudessaan luo perustan mediakasvatukselle. Jotta voimme tarttua mediasta nouseviin kysymyksiin ja ongelmiin sekä toisaalta hyödyntää sen tuomia mahdollisuuksia, tarvitsemme monipuolisesti erilaista osaamista. Medialukutaitojen ei tulisi kuitenkaan olla vain harvojen etuoikeus, vaan yhdenvertaisuuden näkökulmasta on tärkeä löytää keinoja taata kaikkien ihmisten mahdollisuus osaamisen kehittämiseen.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Digitalisaation yleistyminen, teknologiset innovaatiot ja tuoreet mediakulttuurin ilmiöt ovat tuoneet paljon erilaisia mahdollisuuksia ja haasteita ihmisten arkeen sekä laajemmin yhteiskuntaan ja kulttuuriin. Uudet asiat ja kehityskulut voivat usein edellyttää uudenlaista osaamista. Yhdenvertaisuuden näkökulmasta on tärkeä löytää keinoja tarjota mahdollisuuksia ihmisille kehittää omaa osaamistaan.

Tässä koulutuksessa pääset tutustumaan aikuisten medialukutaitotyöhön ja mediakasvatuksen keskeisiin sisältöihin: Taustoihin, nykytilaan ja hyviin käytäntöihin. Koulutus on suunnattu aikuisten parissa työskenteleville eri alojen asiantuntijoille sekä mediakasvatuksen kehittämisestä kiinnostuneille ammattilaisille. Koulutus koostuu aihetta kuvaavista asiantuntijavideoista, tietoteksteistä sekä pohdintakysymyksistä. Koulutuksen tavoitteena on:

Vahvistaa mediakasvatusosaamista

Auttaa hahmottamaan moninaista mediakasvatuskenttää Suomessa

Auttaa tunnistamaan aikuisten mediakasvatustyön hyviä käytäntöjä

Auttaa löytämään ratkaisuja aikuisten medialukutaitotyön haasteisiin sekä tunnistamaan tulevaisuuden kehityskohteita

Koulutus koostuu neljästä osiosta: Koulutuksen tekstit:

Lauri Palsa, KT, erityisasiantuntija, KAVI

Julia Alajärvi, KM, erityisasiantuntija, KAVI

Videolla esiintyvät asiantuntijat:

Julia Alajärvi, KM, erityisasiantuntija, KAVI

Lauri Palsa, KT, erityisasiantuntija, KAVI

Tekninen toteutus:

Kuvaus ja editointi: Tommi Tossavainen, mediakasvatuksen suunnittelija, KAVI

# data[].attributes.attachment_link.description
Digitalisaation yleistyminen, teknologiset innovaatiot ja tuoreet mediakulttuurin ilmiöt ovat tuoneet paljon erilaisia mahdollisuuksia ja haasteita ihmisten arkeen sekä laajemmin yhteiskuntaan ja kulttuuriin. Uudet asiat ja kehityskulut voivat usein edellyttää uudenlaista osaamista. Yhdenvertaisuuden näkökulmasta on tärkeä löytää keinoja tarjota mahdollisuuksia ihmisille kehittää omaa osaamistaan. Tässä koulutuksessa pääset tutustumaan aikuisten medialukutaitotyöhön ja mediakasvatuksen keskeisiin sisältöihin: Taustoihin, nykytilaan [...]

# data[].attributes.headline
THL:n Sukupuolella väliä mediassa -koulutus 

# data[].attributes.subject
THL:n Sukupuolella väliä mediassa -koulutus 

# data[].attributes.attachment_link.title
Tasa-arvokoulutus toimittajille ja viestijöille - THL

# data[].attributes.attachment_link.description
Sukupuolella väliä mediassa -koulutus tukee toimittajia ja viestinnän ammattilaisia sukupuolten tasa-arvon edistämisessä. Koulutus nostaa esiin sukupuolen ja muiden erojen merkityksen toimittajan ja viestijän työssä.

# data[].attributes.attachment_link.title
Mikä ihmeen Chat GPT? Nämä asiat jokaisen kannattaa ymmärtää tekoälystä

# data[].attributes.attachment_link.description
Chat GPT avattiin yleisölle vuoden 2022 loppupuolella. Se on ihmetyttänyt ja jopa suututtanut. Sovelluksen kyky luoda tekstiä on kuitenkin kaukana älystä. Nyt odotetaan hakukoneen ja tekstiohjelman liittoa.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Matleena Laakso

Olen digipedagoginen asiantuntija ja kouluttaja Tampereelta. Koulutan freelancerina ympäri Suomea ja paljon myös verkossa. Lisäksi työskentelen sivutoimisesti TAMKissa. Kuka olen -sivulla tarkempi esittäytyminen, yhteystiedot ja somekanavat.
In English.

# data[].attributes.attachment_link.description
Blogin teemoja ovat digipedagogiikka, verkko-opetus, verkon sovellukset oppimisen tukena, tekoäly opetuksessa ja sosiaalinen media.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
1. Näkemyksesi tulevasta

2. Onko tekoälyllä mielikuvitusta tai huumorintajua?

3. Kantaaottava tekoäly

4. Testataan tekoälyn kotiseututietämystä

5. Tulevaisuuden media

6. Tekoäly toimittajan työkaluna

1. Näkemyksesi tulevasta

Kysyimme Uutisten viikon kampanjassa nuorilta, millaisena he näkevät tulevaisuuden, ja annoimme tekoälyn tehdä siitä kuvan.

1. Tutustu Uutisten viikon kampanjailmoituksiin. Tunnistaisitko kuvat tekoälyn tekemiksi? Millaisia ajatuksia kuvat sinussa herättävät?

2. Tekoäly on luonut ilmoitusten kuvat muutaman sille syötetyn sanan ja lyhyen tyyliohjeen pohjalta. Tutki kuvia. Mitä luulet, millaisen ohjeistuksen pohjalta tekoäly on tehnyt ne?

3. Uutisten viikon kampanjassa kysytään lapsilta ja nuorilta, millaisena he näkevät tulevaisuuden. Millaisena sinä näet maailman juuri tänään? Entä huomenna? Mitä toivot? Mikä huolestuttaa? Tiivistä pohdinnan jälkeen ajatuksesi tulevasta 3-5 sanaan.

4. Tee oma tulevaisuuskuva itse piirtäen tai tekoälyä hyödyntäen. Jaa se somessa #ymmärrätulevaisuuttasi #uutistenviikko. Lue täältä vinkit tekoälyn käyttöön.

2. Onko tekoälyllä mielikuvitusta tai huumorintajua?

1. Lukekaa Helsingin Sanomien pääkirjoitus Tekoäly kirjoittaa pääkirjoituksen ja Kymen Sanomissa julkaistu Päätoimittajalta-teksti: Tekoäly teki uskomattoman loikan - Chat GPT on mullistava tiedon jakamisessa ja tuottamisessa, mutta ei sentään korvaa läsnäoloa.

2. Keskustelkaa lukemisen jälkeen yhdessä:

Millaisia ajatuksia ja tunteita tekoälyn nopea kehitys teissä herättää? Millaisia mahdollisuuksia te siinä näette? Entä uhkia?

Helsingin Sanomien pääkirjoituksen mukaan tekoälyn rajat tulevat vastaan siinä, että sen on vaikeaa ottaa kantaa moraalisiin kysymyksiin tai esittää vahvoja mielipiteitä. Miksi?

Kymen Sanomien päätoimittaja kirjoittaa: "Knoppitiedon jakamisen voi koneistaa helposti, mutta mielikuvitusta tuskin voisi alistaa tekoälylle." Pohtikaa, voisiko kokonaisen romaanin kirjoittaa tekoälyllä.

HS:n Pääkirjoituksessa sanotaan: "Raa'assa laskentatehossa tietokone on pitkään ollut ihmiseen verrattuna ylivoimainen. - - Kieli on kuitenkin šakkia paljon vaikeampi asia." Pohtikaa yhdessä, millä tavalla kieli eroaa shakista tai laskemisesta. Kuinka tärkeä asia kielellisessä kommunikaatiossa on tyyli, vivahteet, rytmitaju tai vaikkapa huumori? Miten niitä voi opettaa tekoälylle?

3. Testatkaa, millaista fiktiivistä tekstiä (esimerkiksi runo, satu tai novelli) Chat GPT -tekoälysovellus tuottaa.

3. Kantaaottava tekoäly

Lue Helsingin Sanomissa julkaistu mielipidekirjoitus Tekoäly ravistelee opiskelijoiden arviointia ja vastaa kysymyksiin:

Mitä mieltä olet tekstistä - kuinka onnistunut mielipidekirjoitus se on?

Mikä on kirjoittajan väite ja miten hän perustelee sitä?

Mieti, miksi tämä teksti on julkaistu Helsingin Sanomien mielipidesivuilla. Voisiko sitä julkaista siellä kertomatta, että sen on kirjoittanut tekoäly?

Miten tieto siitä, että teksti on tekoälyn kirjoittama, vaikutti suhtautumiseesi tekstiin?

Keskustelkaa yhdessä:

Millaisia mahdollisuuksia ja uhkia tekoäly tuo koulumaailmaan ja erityisesti arviointiin?

Miettikää keinoja, miten esimerkiksi opettaja voi saada selville, onko teksti kirjoitettu tekoälyllä.

Millaisiin käyttötarkoituksiin sinä voisit käyttää tekstiä tuottavaa tekoälyä? Entä kuvia tekstin pohjalta tuottavaa tekoälyä? Mitä hyötyä siitä voisi olla sinulle? Entä milloin tekoäly voisi haitata oppimista?

1. Kokeilkaa ChatGPT-tekoälysovellusta ja tehkää sen avulla mielipidetekstejä eri aiheista. Onko tekoälyllä oma tunnistettava tyyli? Tunnistaisiko tekstit tekoälyn kirjoittamiksi? Voisiko nämä tekstit julkaista lehden mielipidesivuilla?

2. Kirjoita mielipidekirjoitus, jossa otat kantaa tekoälyyn jostakin sinua kiinnostavasta näkökulmasta. Lähetä teksti oman alueesi uutismediaan.

4. Testataan tekoälyn kotiseututietämystä

Lukekaa Kouvolan Sanomien juttu Tekoäly kirjoitti rakkausrunon Kouvolalle - Uusi kehittynyt tekoälybotti osaa koodata, keskustella rakkaudesta ja kirjoittaa kouluesseitä, jossa toimittaja testaa Chat GPT -palvelua ja pyytää sitä muun muassa kirjoittamaan rakkausrunon Kouvolalle.

Testatkaa Chat GPT:n ymmärrystä omasta kotipaikkakunnastanne samaan tapaan kuin Kouvolan Sanomien jutussa. Pitävätkö tekoälyn kertomat asiat paikkansa?

5. Tulevaisuuden media

Lue tulevaisuuden mediaa käsittelevä teksti Mediaa, kiitos -sivustolta ja tee siihen liittyvät tehtävät. Tekstissä käsitellään tekoälyn roolia tulevaisuuden toimituksessa. Pääset muun muassa jakamaan toimituksen työt botin ja toimittajan keskeen sekä testaamaan oman tekoälytietämyksen.
Mediaa, kiitos! on Uutismedian liiton ja Aikakausmedian tuottama mediakasvatusmateriaali, joka tarjoaa pohdittavaksi viisi näkökulmaa lehdistön työhön.
6. Tekoäly toimittajan työkaluna

Kuuntele Tekoäly toimittajan työkaluna -podcastin jakso 2, jossa tutkija Anna-Mari Rusasen kanssa keskustellaan siitä, miten tekoäly vaikuttaa mediaan ja toimittajan työhön. Listaa kuulemasi perusteella kolme asiaa, joihin toimittajan työssä voi hyödyntää tekoälyä.

# data[].attributes.attachment_link.description
Näkemyksesi tulevasta Onko tekoälyllä mielikuvitusta tai huumorintajua? Kantaaottava tekoäly Testataan tekoälyn kotiseututietämystä Tulevaisuuden media Tekoäly toimittajan työkaluna Kysyimme Uutisten viikon kampanjassa nuorilta, millaisena he näkevät tulevaisuuden, ja annoimme tekoälyn tehdä siitä kuvan. Tutustu Uutisten viikon kampanjailmoituksiin. Tunnistaisitko kuvat tekoälyn tekemiksi? Millaisia ajatuksia kuvat sinussa herättävät?

# data[].attributes.attachment_link.description
Uutispodcast syventyy siihen, mikä on tärkeää juuri nyt. Toimittajat Reetta Rönkä ja Heikki Valkama etsivät uusia oivalluksia sekä vastauksia avoinna oleviin kysymyksiin yhdessä asiansa tuntevien vieraiden kanssa. Uusi jakso ilmestyy joka arkipäivä kello 16. Lähetä meille juttuvinkkejä tai palautetta uutispodcast@yle.fi. Löydät meidät myös somessa @reettaronka ja @heikkivalkama.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Aditya Ramesh, Prafulla Dhariwal, Alex Nichol, Casey Chu, Mark Chen
Engineering, Design, Product, and Prototyping
Jeff Belgum, Dave Cummings, Jonathan Gordon, Chris Hallacy, Shawn Jain, Joanne Jang, Fraser Kelton, Vishal Kuo, Joel Lehman, Rachel Lim, Bianca Martin, Evan Morikawa, Rajeev Nayak, Glenn Powell, Krijn Rijshouwer, David Schnurr, Maddie Simens, Kenneth Stanley, Felipe Such, Chelsea Voss, Justin Jay Wang
Comms, Policy, Legal, Ops, Safety, and Security
Steven Adler, Lama Ahmad, Miles Brundage, Kevin Button, Che Chang, Fotis Chantzis, Derek Chen, Frances Choi, Steve Dowling, Elie Georges, Shino Jomoto, Aris Konstantinidis, Gretchen Krueger, Andrew Mayne, Pamela Mishkin, Bob Rotsted, Natalie Summers, Dave Willner, Hannah Wong
Acknowledgments
Thanks to those who helped with and provided feedback on this release: Sandhini Agarwal, Sam Altman, Chester Cho, Peter Hoeschele, Jacob Jackson, Jong Wook Kim, Matt Knight, Jason Kwon, Anna Makanju, Katie Mayer, Bob McGrew, Luke Miller, Mira Murati, Adam Nace, Hyeonwoo Noh, Cullen O'Keefe, Long Ouyang, Michael Petrov, Henrique Ponde de Oliveira Pinto, Alec Radford, Girish Sastry, Pranav Shyam, Aravind Srinivas, Ilya Sutskever, Preston Tuggle, Arun Vijayvergiya, Peter Welinder

# data[].attributes.attachment_link.description
DALL·E 2 is an AI system that can create realistic images and art from a description in natural language.

# data[].attributes.headline
Ilmainen ja kaikille avoin tekoäly Chat GPT

# data[].attributes.subject
Ilmainen ja kaikille avoin tekoäly Chat GPT

# data[].attributes.attachment_link.description
ChatGPT helps you get answers, find inspiration, and be more productive.

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.text
💡Opetusvinkki argumentaation harjoitteluun: ”Trollitehdas”

Lyhyesti: Opiskelijat osallistuvat suljettuun somekeskusteluun kirjoittamalla vuoroin asiallisia kommentteja ja vuoroin ohjeen mukaisia virheargumentteja.

Tarkempi kuvaus alla 👇

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.original_text
💡Opetusvinkki argumentaation harjoitteluun: ”Trollitehdas”

Lyhyesti: Opiskelijat osallistuvat suljettuun somekeskusteluun kirjoittamalla vuoroin asiallisia kommentteja ja vuoroin ohjeen mukaisia virheargumentteja.

Tarkempi kuvaus alla 👇 https://t.co/6R6dtngQop

# data[].attributes.attachment_link.embed_code
💡Opetusvinkki argumentaation harjoitteluun: ”Trollitehdas”

Lyhyesti: Opiskelijat osallistuvat suljettuun somekeskusteluun kirjoittamalla vuoroin asiallisia kommentteja ja vuoroin ohjeen mukaisia virheargumentteja.

Tarkempi kuvaus alla 👇 pic.twitter.com/6R6dtngQop
— Laura Ketonen (@LauraKetonen) January 16, 2023

# data[].attributes.attachment_link.metadata.attachment_props_source.data.text
💡Opetusvinkki argumentaation harjoitteluun: ”Trollitehdas”

Lyhyesti: Opiskelijat osallistuvat suljettuun somekeskusteluun kirjoittamalla vuoroin asiallisia kommentteja ja vuoroin ohjeen mukaisia virheargumentteja.

Tarkempi kuvaus alla 👇 https://t.co/6R6dtngQop

# data[].attributes.attachment_link.metadata.attachment_props.original_text
💡Opetusvinkki argumentaation harjoitteluun: ”Trollitehdas”

Lyhyesti: Opiskelijat osallistuvat suljettuun somekeskusteluun kirjoittamalla vuoroin asiallisia kommentteja ja vuoroin ohjeen mukaisia virheargumentteja.

Tarkempi kuvaus alla 👇 https://t.co/6R6dtngQop

# data[].attributes.attachment_link.metadata.attachment_props.text
💡Opetusvinkki argumentaation harjoitteluun: ”Trollitehdas”

Lyhyesti: Opiskelijat osallistuvat suljettuun somekeskusteluun kirjoittamalla vuoroin asiallisia kommentteja ja vuoroin ohjeen mukaisia virheargumentteja.

Tarkempi kuvaus alla 👇

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Miten sinä ja läheisesi huolehditte hyvinvoinnistanne digiarjessa? Siirrättekö ruudut syrjään kun istutte illallispöytään, tai soitteletteko säännöllisesti videopuheluita kaukana asuvien ystävienne kanssa?

Haasta itsesi ja läheisesi tarkkailemaan median käyttöänne ja tekemään valintoja digihyvinvoinnin puolesta! Digihyvinvointi tarkoittaa tasapainoista digiarkea. Silloin ihminen osaa käyttää mediaa niin, että se tukee omaa ja läheisten hyvinvointia. Hän tunnistaa, millainen median käyttö lisää hyvinvointia ja millainen puolestaan heikentää sitä ja osaa toimia sen mukaisesti.

Hyvinvointibingo antaa esimerkkejä ja vinkkejä siitä, mitä teot ja valinnat tasapanoisen digiarjen eteen voivat olla. Muista kuitenkin, että median käyttö vaikuttaa eri ihmisten hyvinvointiin erilailla ja siksi eri asiat toimivat eri ihmisillä.

# data[].attributes.attachment_link.title
Haasta perheesi ja ystäväsi hyvinvointibingoon! - Mediakasvatusseura ry

# data[].attributes.attachment_link.description
Miten sinä ja läheisesi huolehditte hyvinvoinnistanne digiarjessa? Siirrättekö ruudut syrjään kun istutte illallispöytään, tai soitteletteko säännöllisesti videopuheluita kaukana asuvien ystävienne kanssa? Haasta itsesi ja läheisesi tarkkailemaan median käyttöänne ja tekemään valintoja digihyvinvoinnin puolesta! Digihyvinvointi tarkoittaa tasapainoista digiarkea. Silloin ihminen osaa käyttää mediaa niin, että se tukee omaa ja läheisten hyvinvointia.

# data[].attributes.attachment_link.description
ChatGPT helps you get answers, find inspiration, and be more productive.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
new video loaded: A Year in Bloopers: The Making of The Daily 360

Recent episodes in The Daily 360

Times journalists around the world bring you a new 360 video every day.

Times journalists around the world bring you a new 360 video every day.

# data[].attributes.attachment_link.description
new video loaded: A Year in Bloopers: The Making of The Daily 360 Recent episodes in The Daily 360 Times journalists around the world bring you a new 360 video every day. Times journalists around the world bring you a new 360 video every day.

# data[].attributes.attachment_link.description
Päivälehden museo kertoo median historiasta, nykypäivästä ja tulevaisuudesta sekä sananvapauden toteutumisesta meillä ja muualla.

# data[].attributes.headline
Journalismin iltapäivän luennot syksyllä 2022

# data[].attributes.subject
Journalismin iltapäivän luennot syksyllä 2022

# data[].attributes.body
6.9. Ritva Leino, journalistiikan työelämäprofessori 2021–22 (Tampereen yliopisto): Vieläkö journalismille on käyttöä?

6.9. Johanna Vehkoo, journalistiikan työelämäprofessori 2022–23 (Tampereen yliopisto): Mitä jokaisen tulisi tietää misinformaatiosta

13.9. Minna Ruckenstein, kuluttajatutkimuskeskuksen professori (Helsingin yliopisto): Mistä puhumme, kun puhumme algoritmeista?

20.9. Teemu Hallamaa, teknologiakulttuuritoimittaja (Yle): Deepfakeista metaversumiin – journalismia teknohypestä

27.9. Carl-Gustav Lindén, datajournalismin apulaisprofessori (Bergenin yliopisto): Kun tietokone kirjoittaa ihan itse – vai kirjoittaako?

27.9. Pihla Lehmusjoki, liiketoimintajohtaja (STT): Viekö tekoäly journalisteilta työt? Automaatiokehitys osana toimituksen arkea STT:ssä

4.10. Gavan Titley, Senior Lecturer (Maynooth University): Free speech today: Social media platforms and mediated politics

11.10. Matti Nelimarkka, laskennallisen yhteiskuntatieteen yliopistonlehtori (Helsingin yliopisto): Algoritmisten järjestelmien tutkimus ohjelmoimalla

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
published on

Journalistiikan työelämäprofessorin kokoama luentosarja Tampereen yliopistossa. Lukuvuonna 2022-2023 työelämäprofessorina on journalisti, tietokirjailija Johanna Vehkoo. Johanna Vehkoon on kuvannut Antti Yrjönen.

Contains tracks

License: all-rights-reserved

# data[].attributes.attachment_link.description
Journalistiikan työelämäprofessorin kokoama luentosarja Tampereen yliopistossa. Lukuvuonna 2022-2023 työelämäprofessorina on journalisti, tietokirjailija Johanna Vehkoo. Johanna Vehkoon on kuvannut Antti Yrjönen.

# data[].attributes.body
Tällä sivustolla voit selata päivitettyjä ja jo poistettuja nettisivuja.

# data[].attributes.attachment_link.description
The Wayback Machine is an initiative of the Internet Archive, a 501(c)(3) non-profit, building a digital library of Internet sites and other cultural artifacts in digital form. Other projects include Open Library & archive-it.org.

# data[].attributes.headline
Jussi Lehmusveden vanha mutta hyvä journalismiblogi vuodelta 2016 

# data[].attributes.subject
Jussi Lehmusveden vanha mutta hyvä journalismiblogi vuodelta 2016 

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Oli Scarff / Getty Images

Eräs valkoisista tauluista

Paljonko sinä maksaisit oheisesta valkoisesta taulusta, jotta saisit sen omaksesi? 120 euroa? 120 000 euroa? 12 000 000 euroa?

Viimeinen vastaus lienee lähimpänä teoksen oikeaa arvoa, sillä maalaus on yksi Robert Rymanin ns. valkoisista tauluista. Vuonna 1930 syntynyt yhdysvaltalainen minimalisti on maalannut jo vuosikymmeniä lähinnä yksivärisiä - ja usein valkoisia - maalauksia, joista on huutokaupoissa maksettu valtavia summia.

Pari vuotta sitten eräs Rymanin toinen, täysin valkoinen teos vaihtoi omistajaa noin 12 miljoonalla eurolla.

Tässä jutussa sukellamme taidehuutokaupan maailmaan, ja saat kokeilla osaisitko itse arvioida taiteen hintaa. Kerromme, mitkä asiat nostavat ja laskevat taideteosten arvoa ja millaiset ilmiöt vaikuttavat taiteen hinnoitteluun. Jokaisen huutokaupan jälkeen saat arvion onnistumisestasi ja lopussa lasketaan voitot ja tappiot.

Myytävien teosten optimihinnat perustuvat todellisiin voittaneisiin huutoihin viime vuoden aikana pidetyissä huutokaupoissa. Matkan varrella pääset myös testaamaan kykyäsi taide-etsivänä.

Teokset hintoineen ovat Bukowskin ja Hagelstamin viime vuoden huutokaupoista.

Tervetuloa huutokauppaan siis! Otetaan esiin ensimmäinen teos.

P erhe retkellä on Eero Järnefeltin pienikokoinen (46x40 cm) guassityö vuodelta 1913. Se kuuluu taiteilijan myöhäistaiteen töihin ja malleina on käytetty hänen tyttäriään.

Eero Järnefelt kuuluu Suomen taiteen kultakauden tekijöihin, ja hänen nimensä lausuminen saa tunnelman tässäkin huutokaupassa tihenemään. Monien muistissa on esimerkiksi muutama vuosi sitten myyty mestariteos Pyykkiranta, joka meni kaupaksi 650 000 eurolla.

Ennen tarjouksen tekemistä kannattaa kuitenkin muistaa, että Järnefelt oli tuottelias taiteilija. Ei siis kannata sokaistua näistä huipputeoksista maksetuista hinnoista.

Hintaan vaikuttaa tekoajankohta, ja yleensä kalleimmat työt on tehty kukkeimman aktiivivaiheen aikana. Suomen kalleimmat maalaukset ovat usein olleet taiteilijan uran ensimmäisiä töitä ja maalattu noin parikymppisinä.

Mutta sopivalla hinnalla mikä tahansa työ voi tietysti olla hyvä sijoitus. Mikä se mielestäsi tässä tapauksessa on?

Teoksen hintaan vaikuttaa se, että Järnefelt oli varsin tuottelias taiteilija ja perheenjäsenistäkin maalattuja töitä on useampia satoja. Teos ei siis aiheeltaan ole harvinaisuus eikä se kuulu Järnefeltin perhemaalausten ykköskastiin. Myös kultakauden mestareiden töistä osa on keskinkertaisia ja heidän merkittävimpiä teoksiaan on myynnissä äärimmäisen harvoin.

Sillä lailla, ensimmäinen huutokauppa takana, uudet odottavat. Seuraavaa huutokauppaa varten kannattaa jo hankkia kättä pidempää ja turvautua asiantuntija-apuun. Eräs taidesijoittamisen tunnetuimpia nimiä on televisiostakin tuttu taidetohtori Pauliina Laitinen-Littorin (ent. Laitinen-Laiho), joka on kirjoittanut aiheesta muun muassa teoksen Miten sijoitan taiteeseen (Minerva, 2011).

Taidetohtori ilmoittaa useimpien keräilijöiden maksavan teoksista ylihintaa, lähinnä hinnoittelun yleisen epämääräisyyden takia. Siihen puolestaan on syynä taidemaailman kaupallisuuteen kohdistama epäluulo, jonka ranskalainen sosiologi Pierre Bourdieu tiivistää näin:

"Taidekauppa on siitä omituista, että siinä on näyteltävä olevansa tekemättä jotain, mitä tulevaisuudessa on tekemässä. Vaikka taidetta osaisi, myisi ja välittäisi, sitä ei saa näyttää ulospäin. Suurin synti on kertoa haluavansa taiteesta taloudellista hyötyä."

Taloudellista hyötyä tässä kuitenkin nyt ollaan hakemassa. Poimitaan siis taidetohtorin blogista ensimmäiset neuvot ja lähdetään ostoksille.

Toimi huutokaupassa itsenäisesti. Huutokaupassa laumahenki vaikuttaa kaikkiin paikalla olijoihin ja vaikeuttaa päätöksentekoa. Ihmiset yleensä huutavat samankaltaisista töistä edullisempaa. Siksi lähtöhinnaltaan kalliimpi työ saattaa jäädä myymättä tai tulla edullisemmaksi.

Taidemarkkinoilla tarinat ovat tärkeitä. Yleensä ostaja valitsee kahdesta yhtä kiinnostavasta työstä sen, jolla on kiehtova tarina. Hyvä myyjä kehittää draamalliset tarinat sekä teoksesta että taiteilijan elämästä. Vaadi kuitenkin ostaessasi tarinalle vahvistus tai sulje korvasi myyntipuheilta.

Yksi kiinnostavimmista henkilötarinoista on taidemaalari Ilkka Lammella, jonka teoksesta pääsemme huutamaan kilpaa seuraavana.

Nuorena kuollut Ilkka Lammi on yksi tämän hetken kalleimmista suomalaisista nykytaiteilijoista. Hänen Ajatuksia -teoksensa (130x110 cm) on öljyvärityö vuodelta 1999. Lammi nousi yleisön tietoisuuteen vuosituhannen vaihteessa menestyneiden yksityisnäyttelyiden ja taidekeskus Salmelan Vuoden nuori taiteilija -tittelin ansiosta. Lammin teokset vetoavat suureen yleisöön, sillä hän onnistui teoksissaan herättämään henkiin kultakauden mestarien tekniikat ja hengen.

Myös varhainen kuolema kasvatti henkilökulttia, ja Lammista on usein käytetty sanaa nero. Mitä mieltä sinä olet? Mikä olisi sopiva hinta teokselle?

Hinta on korkea, muttei tavaton, kun Lammin työstä on kysymys. Monesta hänen teoksestaan on maksettu yli 70 000 euroa. Ajatuksia-teoksessa figuurina on tumma kaunis nainen, keräilijöiden arvostama aihe Lammin tuotannossa. Lamminkin tapauksessa arvokkaimpia ovat taiteilijan ns. päätyöt eli työt, jotka ovat päässeet näyttelyihin taidemuseoihin. Taidemuseoon pääsy puolestaan on yleensä tae teoksen aitoudesta. Lammin töitäkin on väärennetty hänen kuolemansa jälkeen.

Suomalaisissa huutokaupoissa satoihintuhansiin euroihin nousevat huudot ovat harvinaisia. Niissä liikkuvat rahat ovat pikkusummia, jos vertailukohdaksi otetaan ulkomaiset taidehuutokaupat. Esimerkiksi Christie´sillä nuijaa paukuttava suomalaissyntyinen meklari Jussi Pylkkänen saattaa vasaroida taidetta yhdessä huutokaupassa reilusti yli puolen miljardin euron arvosta. Vuonna 2015 Pylkkänen myi New Yorkissa Pablo Picasson öljyvärimaalauksen The Women of Algiers (Version 0) noin 161 miljoonalla eurolla.

Suomen arvostetuimpiin kuuluvan kuvataiteilijan Helene Schjerfbeckin teos Äitini myytiin huutokaupassa 875 000 euron hintaan joulukuussa 2001. Kyseessä on tiettävästi korkein hinta, joka suomalaisesta taideteoksesta on maksettu suomalaisessa huutokaupassa. Tällä hinnalla saisi kuitenkin vain pienen palan Picasson teoksesta (katso oheinen kuva).

Sari Gustafsson / Lehtikuva

Helene Schjerfbeckin öljymaalaus Äitini (yllä) myytiin huutokaupassa 875 000 euron hintaan joulukuussa 2001. Tällä hinnalla saisi kuitenkin vain 1/184-osan Pablo Picasson The Women of Algiers -maalauksesta (alla).

Maine ja kunnia synnyttävät parhaassa tapauksessa kierteen, jossa taiteilijan taulujen arvo nousee, mutta liian halvalla tehdyt kaupat voivat synnyttää myös toisensuuntaisen kierteen. Jos yksi taulu myydään liian halvalla, voi muidenkin teosten arvo laskea, kertoo Laitinen-Littorin kirjassaan. Esimerkiksi vuonna 2001 Vincent van Goghin maalaus myytiin arviolta 10 miljoonaa euroa liian halvalla, ja sekä keräilijät, taidekauppiaat että vakuutusyhtiöt pillastuivat pelätessään sijoitustensa arvon laskevan.

Laitinen-Littorinin mukaan vastaava ilmiö syntyisi myös vaikkapa Schjerfbeckin teosten rajun alihinnoittelun seurauksena.

Lisää neuvoja huutokauppaan:

Schjerbeckiä tuntemattomampien taiteilijoiden kohdalla kannattaa selvittää muun muassa, onko taiteilija pitänyt näyttelyitä ja mihin kokoelmiin hänen teoksiaan kuuluu.

Jos valittavana on joko yksi pääteos tai useampia vaatimattomampia maalauksia, kannattaa yleensä hankkia pääteos vaikka kalliimmallakin.

Aiheina haluttuja ovat iloiset ja elämänmyönteiset aiheet, kuolema ja sairaudet laskevat hintaa.

Naiset ja lapset kiinnostavat miehiä enemmän.

Kevät ja kesä hakkaavat talven. Myrskyisä sää kiehtoo enemmän kuin pilvetön taivas.

Taiteilijan kuolema sen sijaan ei mitenkään automaattisesti nosta teosten arvoa. Arvon muodostumiseen se kuitenkin vaikuttaa, sillä taidemarkkinat punnitsevat taiteilijan todellisen arvon vasta hänen kuolemansa jälkeen.

Seuraavan taiteilijan kohdalla se on arvioitu melkoiseksi.

A kseli Gallen-Kallelan Alastonmalli on öljytyö (81x38,5 cm) vuodelta 1887. Suomen ehkä arvostetuin taidemaalari maalasi erityisesti Pariisin-aikoinaan runsaasti alastonmalleja. Teoksista kuuluisin on Ateneumin kokoelmiin kuuluva Démasquée (suomeksi Paljastettu).

Vain vuotta aiemmin maalattu Alastonmalli taas on tuntemattomampi.

Yksi suuri ero kahdessa teoksessa on mallin suhde katsojaan. Kun Démasquéssa kuvan neito katsoo tupakka kädessä häpeämättömästi katsojaan, Alastonmallissa tämä vaikuttaa kainostelevan alastomuuttaan.

Gallen-Kallelan teoksista, kuten yli 400 000 eurolla ostetusta Maalaiselämää-taulusta, on suomalaisissakin huutokaupoissa huudettu satojatuhansia, mutta on niitä lähtenyt mukaan parillakymmenellä tuhannella eurollakin.

On päätöksen aika.

Hinta saattaa vaikuttaa halvalta Gallen-Kallelasta, mutta, kuten todettua, pienikokoinen teos ei kuulu taiteilijan merkittävimpiin töihin. Huutokaupassa se kuitenkin kolminkertaisti lähtöhintansa.

Taidehuutokaupassa kilpailet myös ammattimaisia sijoittajia vastaan. Monet osallistuvat kilpalaulantaan puhelimitse, mutta saattaa viereesi istahtaa sijoittaja itsekin. Menestynyttä sijoittajaa kannattaa arvostaa, sillä taiteella rikastuminen on pirullisen vaikea tehtävä. Nyrkkisäännön mukaan vain noin yksi kymmenestä teoksesta nostaa arvoaan ja vain joka sadatta voi pitää hyvänä sijoituskohteena.

Aivan mahdoton kohde taide ei kuitenkaan ole.

Teosten hinnankehitystä analysoineet hollantilaistutkijat laskivat huutokaupoissa vuosikymmenten aikana myytyjen teosten kasvattaneen arvoaan keskimäärin nelisen prosenttia vuodessa, mikä on vähemmän kuin osakkeilla, muttei surkeasti.

Arvotaide myös tasoittaa pörssiosakkeiden suhdanneherkkyyttä. Jos osakemarkkinat romahtavat, taiteen hinnat seuraavat perässä vasta muutamaa vuotta myöhemmin.

Tutkijoiden mukaan taidesalkun kasvattaminen vaatiikin samaa kuin mikä tahansa sijoittaminen: täytyy tuntea alansa, tutkia kohteensa, hallita hermonsa ja onnistua ajoituksessa.

Kannattaa siis ostaa halvalla ja myydä kalliilla.

Helppoa kuin heinänteko.

Design-esineet ovat nostaneet arvoaan 2000-luvulla. Näin on käynyt erityisesti 1940-1950 -lukujen suomalaiselle designille. Designiä on myös myynnissä aiempaa enemmän, kun kuolinpesät ovat myyneet jäämistöjään.

Buumi alkoi Kaj Franckin 1950-luvun lasiesineistä, ja muutenkin suomalaisen designin kultakauden tavaraa on myyty hyvään hintaan. Parhaimmillaan hinnat liikkuvat kymmenissä tuhansissa euroissa.

Kuten muissakin huutokaupoissa, myös designissa siis vetävät kultakauden tunnetuimmat nimet. Alvar Aallon Mehiläispesä on rakastettu klassikko, jonka Aalto suunnitteli vuonna 1953.

Hinta on Aallon Mehiläispesästä poikkeuksellisen korkea. Lähtöhinta valaisimilla on yleensä parin tonnin luokkaa. Hintaa kuitenkin nostaa väri. Valtaosa Mehiläispesistä on valkoisia, sen sijaan siniset ja punaiset valaisimet ovat harvinaisuuksia. Muun väriset, yleensä tilauksesta valmistetut, Mehiläispesät ovatkin sitten jo todella arvokkaita.

Peter Carl Fabergé oli venäläinen kultaseppä, joka tunnetaan parhaiten Venäjän keisariperheille tekemistään pääsiäismunista. Alun perin vuosina 1885-1917 tehtyjä koristemunia oli 69, mutta seitsemän niistä on nykyään kadoksissa. Jäljelle jääneistä maksetaan huutokaupoissa miljoonia euroja.

Yksi Fabergén alaisuudessa työskennelleistä kultasepistä oli suomalainen Henrik Wigström, josta tuli vuonna 1903 jopa Fabergén vastaava kultaseppämestari. Kuinka paljon olisit valmis maksamaan hänen tekemästään savukerasiasta?

Taidesijoittamisessa ihmisluonteen tuntemisesta on apua. Taidetohtori Laitinen-Littorinin mukaan ihmiset esimerkiksi ostavat yleensä kahdesta työstä sen edullisemman, vaikka taidehankinnoissa pitäisi olla juuri päinvastoin. Taiteilija kun hinnoittelee korkeammalle sen työn, jossa hän on mielestään onnistunut ainutlaatuisemmin.

Sellaiset työt säilyttävät arvonsa paremmin.

Suhdanteistakin pitäisi olla selvillä. Laskusuhdanne tuntuu välittömästi taidemarkkinoilla, kun taas noususuhdanne näkyy muutaman vuoden viiveellä. Oikeaan aikaan ostaminen on vaikeaa, mutta oikeaan aikaan myyminen vasta hankalaa onkin. Työ kun pitäisi yleensä myydä silloin, kun sitä itse eniten arvostaa.

Tarjolla on jälleen Eero Järnefeltin työ. Saimi kedolla on päiväämätön öljyvärityö, mutta se on liitetty kesään 1892, jolloin Järnefeltin oletetaan maalanneen sen sukukartanossa Tottesundissa.

Signeeraamattomassa teoksessa taiteilijan vaimo makaa raukeana kesäkukkien keskellä.

Ranskalainen ulkoilmamaalaus inspiroi Järnefeltiä 1890-luvun alussa, ja hän alkoi maalata erittäin yksityiskohtaisia kuvia luonnosta. Järnefeltistä oli turhaa järjestää varsinaisia asetelmia kuvattavaksi, kun luonnosta löytyi oikeitakin ihmeitä.

Signeeraamaton teos on hieman luonnosmainen ja ehkä maalattu pelkästään perheen katseltavaksi. Toisaalta sen arvoa kasvattaa aiheen henkilökohtaisuus sekä poutapilvien, auringon ja kesäkukkien luoma positiivinen tunnelma. Maalausta ei nähty Järnefeltin aikana näyttelyissä, mutta myöhemmin se on kiertänyt yli kaksikymmentä merkittävää näyttelyä Suomessa.

Järnefeltien ja gallenkalleloitten kanssa saakin olla tarkkana, sillä kultakauden mestarit houkuttelevat myös väärentäjiä. Poliisin mukaan Suomessa suosituin tapa tehdä väärennöksiä on signeerauksen vaihtaminen. Rikolliset hankkivat kirpputoreilta tai pikkuhuutokaupoista amatöörien maalaamia tauluja ja maalaavat päälle tunnetun taiteilijan nimen.

Menetelmä on amatöörimäinen, mutta vähitellen väärentäminen on ammattimaistunut täälläkin. Keskusrikospoliisi on jo useamman vuoden ajan tutkinut jättimäistä taideväärennösvyyhtiä, jossa rikoshyöty saattaa nousta jopa yli kymmeneen miljoonaan euroon. Väärennöksiä on tehty useiden tunnettujen taiteilijoiden, kuten Ilja Repinin, Ivan Šiškinin, Wassily Kandinskyn, Ilkka Lammin, Reidar Särestöniemen ja Helene Schjerfbeckin teoksista.

Väärennökset tunnistaa pienistä vihjeistä, kuten turhan räikeistä väreistä tai huolimattomasta sivellintyöstä. Osaisitko sinä erottaa nämä väärennökset aidoista teoksista?

Olet siirtymässä taipeleesi viimeiselle etapille. Viimeinen huutokaupassa myytävä työ on Helene Schjerfbeckin Hymyilevä tyttö.

Schjerfbeckin työ on aina huutokaupassa tapaus, sillä hänen työnsä ovat korkeimmilla sijoilla eniten maksettujen suomalaismaalausten listalla. Monista on täkäläisissäkin huutokaupoissa maksettu lähes miljoona euroa, ja vuonna 2008 Lontoon Sothebyn huutokaupassa Tanssikengät-teos myytiin lähes neljällä miljoonaa eurolla.

Nyt myytävä työ on maalattu vuonna 1921 Hyvinkään kodissa, jossa Schjerfbeck asui parikymmentä vuotta. Radanvarsipaikkakunnalla hän maalasi joukon tärkeimmistä nais- ja lapsikuvistaan.

Hymyilevän tytön mallina Schjerfbeck käytti naapurissa asuvan sepän tytärtä, Katria. Tämä oli hommaan tyytyväinen ja kertoi myöhemmin, että ansaitsi mallina olemisesta markan tunnilta eikä "tarvinnut kuin näyttää herran enkeliltä".

Ennen tarjouksen tekemistä kannattaa huomioida teoksen pieni koko (32x27,5 cm).

Teoksella on monia sen arvoja nostavia ominaisuuksia. Ensinnäkin se on erittäin tunnistettava Schjerfbeck sekä aiheensa että toteutuksensa puolesta. Toiseksi työssä on positiivinen lapsiaihe, ja sitä on pidetty jopa osoituksena taiteilijan huumorintajusta. Siihen liittyy myös henkilökohtainen tarina: Schjerfbeck maalasi sen elämänsä kriisivaiheessa, kun hänen avioliittotoiveensa olivat kariutuneet.

# data[].attributes.attachment_link.title
Paljonko sinä maksaisit valkoisesta taulusta: 12 miljoonaa euroa vai 120 euroa?

# data[].attributes.attachment_link.description
Oli Scarff / Getty Images Eräs valkoisista tauluista Paljonko sinä maksaisit oheisesta valkoisesta taulusta, jotta saisit sen omaksesi? 120 euroa? 120 000 euroa? 12 000 000 euroa? Viimeinen vastaus lienee lähimpänä teoksen oikeaa arvoa, sillä maalaus on yksi Robert Rymanin ns. valkoisista tauluista.

# data[].attributes.attachment_link.title
HS:n interaktiivinen tarina kertoo, miten Isisiä vastaan soditaan

# data[].attributes.attachment_link.description
Suurvaltojen johtajat joutuvat koko ajan tekemään vaikeita valintoja sodassa Isisiä vastaan.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Media ja mediakulttuuri ovat laajoja aiheita, joiden käsittelyssä erilaiset materiaalit, tutkimukset ja julkaisut ovat hyödyksi! Mediakasvatusseura on tuottanut paljon materiaaleja mediakasvatustyön tueksi. Lisäksi olemme tehneet koosteita muiden tuottamista materiaaleista ja poimineet kiinnostavia julkaisuja.

# data[].attributes.attachment_link.description
Media ja mediakulttuuri ovat laajoja aiheita, joiden käsittelyssä erilaiset materiaalit, tutkimukset ja julkaisut ovat hyödyksi! Mediakasvatusseura on tuottanut paljon materiaaleja mediakasvatustyön tueksi. Lisäksi olemme tehneet koosteita muiden tuottamista materiaaleista ja poimineet kiinnostavia julkaisuja.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kurssilla tarkastellaan, miten median käyttö vaikuttaa lasten ja nuorten hyvinvointiin, ja minkälaisista elementeistä koostuu tasapainoinen digitaalinen arki. Osallistuja oppii vahvistamaan digitaalisen arjen taitoja ja valmiuksia, kuten tunteiden tunnistamista, aivojen hyvinvoinnista huolehtimista sekä strategioita huolehtia hallitusta median käytöstä.

Moduulin osaamismerkin voi hankkia suorittamalla Digivoimaa- verkkokurssikokonaisuuden kolmannen osan: Fyysinen ja psyykkinen hyvinvointi digitaalisessa arjessa.

# data[].attributes.attachment_link.title
Media Coach -kurssikokonaisuus - Mediakasvatusseura ry

# data[].attributes.attachment_link.description
Kurssilla tarkastellaan, miten median käyttö vaikuttaa lasten ja nuorten hyvinvointiin, ja minkälaisista elementeistä koostuu tasapainoinen digitaalinen arki. Osallistuja oppii vahvistamaan digitaalisen arjen taitoja ja valmiuksia, kuten tunteiden tunnistamista, aivojen hyvinvoinnista huolehtimista sekä strategioita huolehtia hallitusta median käytöstä. Moduulin osaamismerkin voi hankkia suorittamalla Digivoimaa- verkkokurssikokonaisuuden kolmannen osan: Fyysinen ja psyykkinen hyvinvointi digitaalisessa arjessa.

# data[].attributes.headline
Elena Mikkilän tekemät Kamera tutuksi -opetusvideot

# data[].attributes.subject
Elena Mikkilän tekemät Kamera tutuksi -opetusvideot

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Back

Kamera tutuksi -opetusvideot - YouTube

# data[].attributes.attachment_link.description
Share your videos with friends, family, and the world

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Miten voi vaikuttaa nuorten mielikuviin printtimediasta? Voiko lemmikkikoira Lyytiä kiinnostaa painoala? Mitä näkökulmia elokuvaopiskelijat nostavat esiin graafisesta alasta?

Metropoliassa on käynnissä printtimedian hanke, jonka myötä graafista tekniikkaa voi jatkossa opiskella sivuaineena. Jotta siihen saadaan runsaasti motivoituneita opiskelijoita ja ylipäätään vaikutettua myönteisesti mielikuviin alasta, hanke on julkaissut nyt YouTubessa kolme lyhyttä videota painotekniikasta, sen historiasta ja nykymahdollisuuksista.

Videoiden suunnittelusta ja toteutuksesta ovat vastanneet Metropolian elokuva- ja televisiokoulutuksen opiskelijat Sini Kiias, Monica Tuomi, Pinja Ylitalo, Jasper Pajunen, Senni Lätti ja Kaisa Järvinen. Kuvausten osalta yhteistyötä on tehty Coloron, Markprintin, Premin, Printekin, Otavan ja Päivälehden museon kanssa.
Media-alan tutkimussäätiö on rahoittanut hanketta vuonna 2018, 2020 ja 2021. Hankkeen onnistumisista ja haasteista on kirjoitettu aiemmin.

# data[].attributes.attachment_link.title
Painovoimaa-hanke luo toivoa graafiselle tekniikalle " Media-alan tutkimussäätiö

# data[].attributes.attachment_link.description
Miten voi vaikuttaa nuorten mielikuviin printtimediasta? Voiko lemmikkikoira Lyytiä kiinnostaa painoala? Mitä näkökulmia elokuvaopiskelijat nostavat esiin graafisesta alasta? Metropoliassa on käynnissä printtimedian hanke, jonka myötä graafista tekniikkaa voi jatkossa opiskella sivuaineena. Jotta siihen saadaan runsaasti motivoituneita opiskelijoita ja ylipäätään vaikutettua myönteisesti mielikuviin alasta, hanke on julkaissut nyt YouTubessa kolme lyhyttä videota painotekniikasta, sen historiasta ja nykymahdollisuuksista.

# data[].attributes.attachment_link.description
Tekoäly toimittajan työkaluna -podcast-sarjassa haastatellaan uutismedian, journalismin, teknologian ja koulutuksen asiantuntijoita. Sarjassa pureudutaan teknologian ja journalismin väliseen…

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Hyppää Donald Trumpin saappaisiin ja ratkaise kiperät kiistat, joita Yhdysvaltain presidentti joutuu selvittämään Aasiassa. Maanosassa kohtaat muun muassa ykkösvihollisesi Kiinan. Matkasi alkaa Pohjois-Koreasta.

Pelissä sinun tulee valita kolmen vaihtoehdon väliltä. Lukitse vastauksesi painamalla vahvista-nappia. Etene pelissä painamalla jatka-painiketta. Aloita peli alla olevasta aloita-napista.

# data[].attributes.attachment_link.title
Diili vai ydinsota? Ratko Trumpin suurimmat ongelmat Aasia-pelissä ja twiittaa saavutuksistasi!

# data[].attributes.attachment_link.description
Hyppää Donald Trumpin saappaisiin ja ratkaise kiperät kiistat, joita Yhdysvaltain presidentti joutuu selvittämään Aasiassa. Maanosassa kohtaat muun muassa ykkösvihollisesi Kiinan. Matkasi alkaa Pohjois-Koreasta. Pelissä sinun tulee valita kolmen vaihtoehdon väliltä. Lukitse vastauksesi painamalla vahvista-nappia. Etene pelissä painamalla jatka-painiketta. Aloita peli alla olevasta aloita-napista.

# data[].attributes.attachment_link.description
Voit syöttää arvon klikkaamalla kenttää tai liu'uttamalla säädintä.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Osa artikkelin sisällöstä ei ole välttämättä saavutettavissa esimerkiksi ruudunlukuohjelmalla.

Juuri nyt tuhansille Suomeen paenneille kerrotaan, saavatko he jäädä. Mitä valintoja tekisit, jos olisit kielteisen päätöksen saanut irakilainen turvapaikanhakija?

Teksti Eero Mäntymaa Kuvat Katja Tähjä

[[

|avaus_2]]

ALOITA Suosittelemme, että laitat äänen päälle.

"Sinulla on mahdollisuus siirtyä turvallisesti ja laillisesti Bagdadiin asumaan", todetaan Maahanmuuttovirastolta juuri saamassasi kielteisessä turvapaikkapäätöksessä.

Bagdadiin? Et tunne Irakin pääkaupungista ketään.

Olet kotoisin Ramadista, jossa Isiksen rekrytoijat uhkailivat sinua.

Ramadi on liian vaarallinen kotiinpaluuseen, siitä olette Maahanmuuttoviraston kanssa samaa mieltä.

Saamasi päätös ei kuitenkaan vielä ole lainvoimainen ja valtio kustantaa sinulle oikeudellista apua.

Sinulla on kaksi vaihtoehtoa.

Mitä teet nyt?

[[A) Valitan päätöksestä|suomi_1]] [[B) Palaan vapaaehtoisesti Irakiin|irak_1]]

Poliisi tekee ratsian ravintolaan, jossa työskentelet. He sanovat suorittavansa ulkomaalaisvalvontaa ja kysyvät kaikilta oleskelulupaa.

Sitä sinulla ei ole. Sinulla ei myöskään ole passia mukanasi.

"Laiton maassaolo on ulkomaalaislain rikkomus", poliisit sanovat. Mietit pakenemista.

Poliisi antoi sinulle sakon ulkomaalaislain rikkomisesta.

Et tiedä mitä tapahtuu, jos et maksa sitä.

Eihän sinua voida karkottaa Irakiin.

Et halua rikkoa lakia, mutta elääkseen on tehtävä töitä, ja sinulla ei ole siihen oikeutta.

Poliisi tarjoaa jälleen kerran vaihtoehdon: "Jos palaat Irakiin vapaaehtoisesti, voit hakea matkaan rahallista avustusta."

Otat lentokentältä taksin kohti Mansouria, yhtä Bagdadin sunnikaupunginosista. Autosi pysäytetään tarkastuspisteellä Mansourin rajalla.

"Kuka sinä olet? Kuka on takuumiehesi", sinulta kysytään.

Kaupungissa on ollut viime vuosina paljon terrori-iskuja. Et ole kotoisin Bagdadista ja sinuun ei luoteta.

Tarvitsisit paikallisen "sponsorin", joka menisi takuuseen siitä, ettet ole esimerkiksi Isiksen soluttautuja.

Aseistettu miesjoukko pysäyttää autosi tarkastuspisteellä matkalla Ramadiin.

Shiiamiliisit kysyvät henkilöllisyystodistustasi.

He päättelevät nimestäsi sinun olevan sunni ja sävy synkkenee.

Kun Isis vuonna 2014 lähestyi Bagdadia, kaduilta pestattiin kaikennäköistä porukkaa turvaamaan kaupunkia.

Sinua puhuttelevat miehet eivät vaikuta miltään valiojoukolta.

Uhittelun jälkeen miehet vievät lopulta vain rahasi ja päästävät sinut jatkamaan matkaa.

Harkitset uudelleen Ramadiin menoa. Kaupunki ei enää ole Isisin hallussa, mutta turvallinen paikka se ei ole.

Ehkä et ole ensi kerralla näin onnekas.

Paluusi Bagdadiin tyssäsi kaupungin rajalla olevaan tarkastuspisteeseen.

Kaltaisiasi kodittomia ei päästetä pääkaupunkiin ilman paikallista "sponsoria", joka menisi takuuseen siitä, ettet ole esimerkiksi Isiksen soluttautuja.

Nyt tuijotat taksin ikkunasta aavekaupunkia, joka joskus oli kotikaupunkisi Ramadi.

Ohitat käryävän autonraadon, kaupunki on täynnä räjähtämättömiä pommeja.

Kotitaloosi et edes uskalla mennä, sitä paitsi vanhempasi pakenivat Turkkiin jo vuosi sitten.

Löydät setäsi talon, mutta siellä asuu joku muu.

Soittaminen ei auta, ehkä puhelinnumero on vaihtunut.

Sinun on löydettävä tuttuja kasvoja selviytyäksesi.

Ameriyat al-Fallujan pakolaisleiri
kesäkuussa 2016.

On liian kuuma liikkua. Ulkona on lähes 50 astetta ja talossasi ei ole peitettäviä ikkunoita, sähköstä tai ilmastoinnista puhumattakaan.

Kotisi on nyt keskeneräinen rakennus Ramadin liepeillä.

Bagdadissa ei ollut mahdollisuutta hankkia elantoa.

Viisumihakemuksesi Turkkiin hylättiin.

Seuraava aika suurlähetystön haastatteluun on kuukausien päästä.

Elät satunnaisilla töillä ja kansalaisjärjestöjen ruoka-avulla.

Kaltaisiasi on paljon: Irakissa on 3,5 miljoonaa maan sisäistä pakolaista.

Lisää pakolaisia virtaa nyt Pohjois-Irakista.

Kuulemma Mosulia vallataan Isikseltä.

Pakomatkasi pituus lasketaan jo vuosissa. Matkan loppua ei näy.

Täytät kanisteria avustusjärjestön vesitankista.

Vedenhakureissu on raskas suoritus lähes 50 asteen helteillä.

Amiriyat Fallujan pakolaisleirillä on pulaa suojasta, lääkkeistä, joskus ruoasta ja puhtaasta vedestäkin.

Teltassasi asuu sinun lisäksesi setäsi, ja kahden serkkusi perheet.

Asiat voisivat olla huonomminkin.

Osa pakolaisista nukkuu taivasalla, sillä kaikille ei riitä telttoja.

Monet ovat kotoisin Fallujasta, jonka Isis valtasi vuonna 2014.

Heidän tarinansa ovat karmeita.

Falluja on vallattu takaisin Isikseltä, mutta kukaan ei vielä palaa kaupunkiin.

Ramadiin jotkut jo palaavat.

Ehkä sinäkin vielä joskus, jos turvallisuustilanne paranee.

Odotat pakomatkasi päätöstä.

Sinä ja 3,5 miljoonaa muuta Irakin maan sisäistä pakolaista.

# data[].attributes.attachment_link.title
Sinut on käännytetty Suomesta - kokeile, millaisia vaihtoehtoja sinulla on

# data[].attributes.attachment_link.description
Tulevaisuutesi on täynnä epävarmuuksia ja vaaroja. Kokeile Suomesta käännytetyn irakilaisen elämää Ylen interaktiivisen jutun avulla.

# data[].attributes.attachment_link.description
Kartta näyttää ydinaseen aiheuttaman räjähdyksen tuhot. Etsi paikka, valitse ase ja paina "Pommita".

# data[].attributes.attachment_link.description
Miten syntyvät mieleenpainuvimmat journalistiset haastattelut? Entä millaisia valintoja toimittaja tekee suorissa lähetyksissä, tutkivissa jutuissa tai vaikka maailmalla kriisien keskellä? Olli Seuri haastattelee podcast-sarjassa tunnettuja toimittajia median eri kentiltä.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Tekee näkyväksi vallankäytön mediassa

Tekee näkyväksi vallankäytön mediassa

Miten media käyttää valtaansa, ja miten erilaiset vallankäyttäjät ajavat tavoitteitaan median kautta? Miten jutut syntyvät ja mikä lopulta ratkaisee mitkä aiheet saavat tilaa mediassa? Hautautuuko tärkeitä asioita somekohujen selvittelyn alle? Panelisteina mediavallankäyttäjät Anna-Sofia Berner, Perttu Kauppinen, Jukka Lindström, Maria Pettersson, Reetta Räty, Tuija Siltamäki ja Ruben Stiller. Juontajina Rosa Kettumäki ja Olli Seuri.

Viimeinen sana: Artikkelit

Anna palautetta Yle Areenasta

# data[].attributes.attachment_link.description
Tekee näkyväksi vallankäytön mediassa Tekee näkyväksi vallankäytön mediassa Miten media käyttää valtaansa, ja miten erilaiset vallankäyttäjät ajavat tavoitteitaan median kautta? Miten jutut syntyvät ja mikä lopulta ratkaisee mitkä aiheet saavat tilaa mediassa? Hautautuuko tärkeitä asioita somekohujen selvittelyn alle? Panelisteina mediavallankäyttäjät Anna-Sofia Berner, Perttu Kauppinen, Jukka Lindström, Maria Pettersson, Reetta Räty, Tuija Siltamäki ja Ruben Stiller.

# data[].attributes.attachment_link.description
Digijätit, mediavalta ja journalismi ulottuvat Parikkalasta Piilaaksoon. Kupla-podcastissa toimittaja Vappu Kaarenoja ja luova johtaja Jani Halme tarkkailevat mediaa sisältä ja ulkoa. Ja koska jokainen ajatus ei mahdu edes joka viikko ilmestyvään podcastiin, analyysi jatkuu kaikkialla internetissä aihetunnisteella #kupla. Sarjan on Ylelle tuottanut Jaksomedia.

# data[].attributes.headline
Digipelaaminen on kauhea harrastus -animaatio

# data[].attributes.subject
Digipelaaminen on kauhea harrastus -animaatio

# data[].attributes.attachment_link.description
Selkosanomat on selkokielinen uutis- ja ajankohtaislehti. Lehdessä käsitellään kotimaan ja ulkomaiden tapahtumia, urheilua, kulttuuria sekä viihdettä.

# data[].attributes.attachment_link.title
Tervetuloa Toivoa ja toimintaa -materiaalien pariin!

# data[].attributes.attachment_link.description
Hankkeessa opitaan kestävän kehityksen kysymyksiin liittyvien tunteiden, kuten ilmastoahdistuksen käsittelyä. Lisäksi opitaan konkreettisia yhteiskunnallisen vaikuttamisen tapoja, joita voidaan toteuttaa kouluissa.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Tilanne Afganistanissa on katastrofaalinen. Maassa ihmisoikeuksien puolesta työskennelleet elävät juuri nyt uhkaavassa tilanteessa ja Taliban-liikettä kritisoivat henkilöt ovat välittömässä hengenvaarassa....

# data[].attributes.attachment_link.description
Tilanne Afganistanissa on katastrofaalinen. Maassa ihmisoikeuksien puolesta työskennelleet elävät juuri nyt uhkaavassa tilanteessa ja Taliban-liikettä kritisoivat henkilöt ovat välittömässä hengenvaarassa....

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Tyhjä tuoli on PEN-perinne, jolla kunnioitetaan heitä, jotka eivät voi olla joukossamme, koska heidät on haluttu vaientaa.

Aineisto A tuo esiin vangittujen ja vainottujen kirjailijoiden ja toimittajien tilanteita maailmalta. Henkilöesittelyjen yhteydessä kerrotaan ajankohtaisista sananvapaustilanteista esimerkiksi Valko-Venäjällä, Myanmarissa, Kiinassa ja Turkissa.

Aineisto B esittelee sananvapauden historiaa Suomessa.

Molempiin aineistoihin liittyy kysymyksiä, joita voi käsitellä luokassa oppilaiden kanssa.

Suomen PEN on vuonna 1928 perustettu kirjailijoiden kansainvälinen sananvapausjärjestö. Se on osa yli 100 maassa toimivaa PEN Internationalia. Peruskirjansa mukaisesti PEN puolustaa ja edistää kirjallisuutta sekä taiteen- ja ilmaisunvapautta kaikkialla maailmassa. www.suomenpen.fi

Tämä teos on lisensoitu Creative Commons Nimeä-EiKaupallinen-EiMuutoksia 4.0 Kansainvälinen-lisenssillä. Tarkastele lisenssiä osoitteessa https://creativecommons.org/licenses/by-nc-nd/4.0/deed.fi .

# data[].attributes.attachment_link.title
Sananvapaus ja tyhjät tuolit - Mediataitokoulu

# data[].attributes.attachment_link.description
Tämä aineisto perustuu kirjailijoiden sananvapausjärjestö Suomen PENin elokuussa 2021 Espoossa järjestämään näyttelyyn Tyhjät tuolit (Empty Chairs). Tyhjä tuoli on PEN-perinne, jolla kunnioitetaan heitä, jotka eivät voi olla joukossamme, koska heidät on haluttu vaientaa. Aineisto A tuo esiin vangittujen ja vainottujen kirjailijoiden ja toimittajien tilanteita maailmalta.

# data[].attributes.headline
Kulma eli Kilpailu- ja kuluttajaviraston kuluttajakasvatukseen ja-osaamiseen liittyvä blogi

# data[].attributes.subject
Kulma eli Kilpailu- ja kuluttajaviraston kuluttajakasvatukseen ja-osaamiseen liittyvä blogi

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Mediakasvatusseuran ja Pakolaisnuorten tuki ry:n yhteisessä Muiden mediasta meidän mediaksi -hankkeessa (2019-2021) tehdään kulttuurisensitiivistä mediakasvatusta. Hankkeessa on järjestetty maahanmuuttaja- ja pakolaistaustaisille nuorille suunnattuja mediatyöpajoja, joita varten kehitettiin kulttuurisensitiivisen mediakasvatuksen menetelmiä.

Työpajojen pohjalta on luotu kulttuurisensitiiviseen mediakasvatuksen opas, jossa esitellään käytännön menetelmiä ja annetaan eväitä nuorten kanssa työskenteleville ammattilaisille. Materiaali tukee mediakasvatusta ja kulttuurisensitiivistä työotetta.

Alla olevista painikkeista pääset tutustumaan oppaan menetelmien verkkoversioihin ja lataamaan koko oppaan pdf-muodossa.

# data[].attributes.attachment_link.title
Muiden mediasta meidän mediaksi -materiaali - Mediakasvatusseura ry

# data[].attributes.attachment_link.description
Mediakasvatusseuran ja Pakolaisnuorten tuki ry:n yhteisessä Muiden mediasta meidän mediaksi -hankkeessa (2019-2021) tehdään kulttuurisensitiivistä mediakasvatusta. Hankkeessa on järjestetty maahanmuuttaja- ja pakolaistaustaisille nuorille suunnattuja mediatyöpajoja, joita varten kehitettiin kulttuurisensitiivisen mediakasvatuksen menetelmiä. Työpajojen pohjalta on luotu kulttuurisensitiiviseen mediakasvatuksen opas, jossa esitellään käytännön menetelmiä ja annetaan eväitä nuorten kanssa työskenteleville ammattilaisille.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Digitukijana voit arvioida omaa osaamistasi niin digituen eettisen ohjeistuksen, ohjaustaitojen kuin digitaitojen osalta. Suoritettuasi tehtävät hyväksytysti saat osaamisesi todisteeksi osaamismerkin.

Digitukija-osaamismerkki auttaa sinua tunnistamaan ja sanoittamaan omaa osaamistasi ja se koostuu kolmesta merkistä, jotka ovat:

1. eettinen ohjeistus -osaamismerkki

2. ohjaustaidot -osaamismerkki sekä

3. digitaidot-osaamismerkki

Merkit voidaan suorittaa yksittäin erillisinä osaamismerkkeinä tai haluamassasi järjestyksessä. Digitukija-osaamismerkki kokoaa nämä kolme merkkiä yhteen ja samaan merkkiin.

Osaamismerkit ovat maksuttomia ja ne ovat jokaisen digitukijan haettavissa. Digitukija-
osaamismerkkiä hallinnoi Digi- ja väestötietovirasto (DVV).

Digituki - Ohjaustaidot - osaamismerkki

Digituessa tarvittava ohjausosaaminen on mahdollista todentaa ohjaustaidot-osaamismerkillä.

Merkillä voit osoittaa, että hallitset digituen opastustilanteissa tarvittavat ohjaustaidot.
Osaamismerkin tavoitteena on nostaa esiin, että digituki on ihmisten kohtaamista, ei ainoastaan teknistä auttamista.

Voit suorittaa Digituen ohjaustaidot -osaamismerkin kahdella vaihtoehtoisella tavalla:

Digituki - Digitaidot - osaamismerkki

Digituen digitaitojen osaaminen on mahdollista todentaa kuusiosaisella digitaidot-osaamismerkillä (= Perusosaaja-koontimerkillä).
Suorita osaamismerkkien osat:
Suoritettuasi osaamismerkin kaikki kuusi osa-aluetta, hae Digitaidot-koontimerkkiä.
> Tutustu osaamiskriteereihin (Tieke)

# data[].attributes.attachment_link.title
Digituen osaamismerkki | Digi- ja väestötietovirasto | Digi- ja väestötietovirasto

# data[].attributes.attachment_link.description
Digitukijana voit arvioida omaa osaamistasi niin digituen eettisen ohjeistuksen, ohjaustaitojen kuin digitaitojen osalta. Suoritettuasi tehtävät hyväksytysti saat osaamisesi todisteeksi osaamismerkin. Digitukija-osaamismerkki auttaa sinua tunnistamaan ja sanoittamaan omaa osaamistasi ja se koostuu kolmesta merkistä, jotka ovat: eettinen ohjeistus -osaamismerkki ohjaustaidot -osaamismerkki sekä digitaidot-osaamismerkki Merkit voidaan suorittaa yksittäin erillisinä osaamismerkkeinä tai haluamassasi järjestyksessä.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Johdanto

Millainen yhteiskunta mediassa näkyy?

Kuvaako journalismi yhteiskuntaa, tai tulisiko median kuvata yhteiskuntaa sellaisena kuin se on? Nämä kysymykset jakoivat mielipiteitä tätä opasta varten tehdyissä

Lue lisää

Vieraskynät

Kaikki vieraskynä-kirjoitukset

Millainen yhteiskunta mediassa näkyy?

Kuvaako journalismi yhteiskuntaa, tai tulisiko median kuvata yhteiskuntaa sellaisena kuin se on? Nämä kysymykset jakoivat mielipiteitä tätä opasta varten tehdyissä media-alan ammattilaisten ja tutkijoiden haastatteluissa.

Asiaa kysyttiin myös yleisöltä, eli median kuluttajilta. Opasta varten tuotettu kysely keräsi yli 550 vastausta.
Vastaajista 59,1% oli sitä mieltä, että suomalainen media ei kuvaa suomalaista yhteiskuntaa.
Kysely tarjosi kiinnostavia lukuja myös median ja moninaisuuden näkökulmasta:
96,1 prosenttia oli samaa mieltä väitteen "Journalistisen median tulee edistää moninaisuutta" kanssa. 87,4% oli sitä mieltä, että moninaisuuden edistäminen on mediabrändille kilpailuvaltti nyt tai tulevaisuudessa.
Kyselyn otanta ei ole ollut tieteellinen, ja vastaajissa painottuvat 18-39-vuotiaat. Tästä voi kuitenkin päätellä, että etenkin nuoret median kuluttajat vaativat medioilta entistä moninaisempaa ja inklusiivisempaa otetta yhteiskunnan ilmiöiden tarkasteluun.
Median perustehtävänä on välittää tietoa, mutta kenen näkökulmasta tätä tietoa välitetään? Rajaammeko joitain näkökulmia pois huomaamatta, koska ne eivät näy omassa lähiympäristössämme?
RARE Median tekemien haastattelujen perusteella suomalaisessa journalistisessa mediassa huomioidaan entistä paremmin monimuotoisuutta. Diversiteettiin liittyvä keskustelu on käynnistynyt. Ensimmäisenä on havahduttu pohtimaan, kuka on asiantuntija mediassa, millainen on mediassa näkyvien ihmisten sukupuolijakauma ja kuinka eri ikäiset pääsevät esiin. Parhaillaan haetaan myös tapaa käsitellä eri taustaisia ihmisiä ja vähemmistöjä. Kehitystä voisi kuvata jatkuvaksi prosessiksi, sillä maailma muuttuu jatkuvasti. Muutokset eivät tapahdu hetkessä, mutta kelkasta ei kannata pudota.
Mediassa kuitenkin toistetaan helposti vallitsevia valtarakenteita: esiin pääsevät ne, joilla on valtaa - kuten poliitikot - sekä julkisuuden henkilöt.
Monimuotoisuuden näkökulmasta monet ryhmät jäävät ulkopuolelle tai pääsevät ääneen vain tiettyjen aiheiden yhteydessä. Äänessä on usein asiantuntija, kun puhutaan esimerkiksi vähemmistöistä, nuorista, maahanmuuttajista tai erilaisista vaikeista aiheista. Myös esimerkiksi yhteiskuntaluokka ja tulotaso sulkevat helposti ihmisen pois julkisesta keskustelusta.

Suomi moninaistuu vauhdilla. Yleinen globalisaatiokehitys monipuolistaa väestörakennettamme. Tästä kehityksestä huolimatta emme ole mitenkään uuden asian äärellä.

Suomi ollut aina monikulttuurinen: esimerkiksi saamelais-, venäläis- ja romani- ja suomenruotsalaisvähemmistöt ovat olleet tiivis osa väestöämme. Suomi on maantieteellisesti pitkä maa ja pitää sisällään paljon eri kulttuureita ja erilaisia todellisuuksia. Maan sisäiset kulttuurierot kuuluvat voimakkaissa murteissamme ja näkyvät erilaisina tapoina ja elinkeinoina.

Ei siis voida sanoa, että muutos olisi tapahtunut vasta hiljattain. 1800-luvulta lähtien maasta on haluttu rakentaa yhtenäistä, ja kehitys on jatkunut itsenäistymisen jälkeen. Tämä on tapahtunut häivyttämällä erilaisuutta ja sitä kautta moninaisuutta enemmän tai vähemmän tietoisesti.

Opasta varten tehdyissä haastatteluissa nousee myös esiin, että journalistisen median tekijäkunta on keskenään hyvin samankaltaista. Tämä väistämättä vaikuttaa myös sisältöihin. Moninaisuuden ja inklusiivisuuden lisääminen toimituksen sisällä on yksi konkreettinen askel kohti yhdenvertaisempaa mediaa.

Demokratian kannalta on tärkeää, että moninaiset äänet pääsevät kuuluviin. Median rahoituspohjan myllerryksessä on hyvä pitää mielessä myös kuluttajanäkökulma: jos mediasisällöt tarjoavat kovin rajallisen perspektiivin tai puhuttelevat vain yhtä väestönosaa, se voi sulkea ulos monet median potentiaaliset kuluttajat.

Ihmislaji on moninainen ja täynnä kiinnostavia tarinoita. Ei ole mitään syytä typistää sitä mediassa vain yhteen muottiin sopivaksi.

Media-alan tutkimussäätiön tukemassa RARE X Diversity -hankkeessa haastateltiin media-alan ammattilaisia ja mediatutkijoita sekä toteutettiin avoin, yleisölle suunnattu verkkokysely keväällä 2021. Yleisökyselyyn vastanneista (n= 557) 59,1 % oli sitä mieltä, että suomalainen journalistinen media ei kuvaa suomalaista yhteiskuntaa. Moninaisuuden näkökulmasta kysely tarjosi kiinnostavia lukuja: 96,1 % vastaajista oli sitä mieltä, että journalistisen median tulee edistää moninaisuutta. Kiinnostavasti jopa 87,4 % oli sitä mieltä, että moninaisuuden edistäminen on mediabrändille kilpailuvaltti nyt tai tulevaisuudessa.

Tarvitaan tietoisia tekoja!

#Tiimit ja toimitukset

Kuka puhuu, kenen tietoo?

Ketkä tekevät uutisia ja mediasisältöjä? Suurin osa suomalaisten mediatalojen toimittajakunnasta on valtaväestöön kuuluvia, valkoisia ja keskiluokkaisia. Vaikka kenenkään kokemuksista ei voida vetää johtopäätöksiä hänen taustansa perusteella, toimittajakunnan yksipuolisuudella on kuitenkin väistämättä vaikutusta näkökulmiin ja aihevalintoihin.
Tämä johtaa helposti asetelmaan, jossa keskiluokalle vieraat asiat esitetään poikkeuksina.
Jos töitä tehdään hyvin yhdenmukaisessa porukassa, voi olla vaikeaa nähdä asioita muiden silmin. Katse voi huomaamattakin olla toiseuttava.
Moninaisella työyhteisöllä on vaikutusta sisältöjen moninaisuuteen, sillä toimittajat tuovat paljon juttuaiheita, kuten ilmiöitä ja puheenaiheita, omasta lähipiiristään. Tällöin sisällöt ainakin jollain tavalla peilaavat toimittajien omaa maailmankuvaa ja ympäristöä.
Kun suuri osa toimittajista tulee alalle suurin piirtein samaa koulutus- ja urapolkua, koko ammattikunnan verkostot kapenevat. Suppeat asiantuntijaverkostot sulkevat helposti pois esimerkiksi kansainvälisistä taustoista tulevia ihmisiä.
Voidaanko luottaa siihen, että ajan kanssa alalle hakeutuu erilaisista taustoista tulevia ihmisiä, jonka myötä median tekijäkunta monimuotoistuisi?
Moninaisuus vahvistaa koko toimitusta

Kun tiimit ovat moninaisempia ja toimintakulttuuri inklusiivista, myös representaatiot ovat monipuolisempia. Esimerkiksi elokuva-alalla tuotantotiimien naisistuminen on muuttanut naisten rooleja moniulotteisimmiksi.

Erilaisten ihmisten vaikutukset työskentelykulttuuriin ovat usein samaan aikaan huomaamattomia ja selkeitä: huomioimme vaikkapa kielenkäyttöämme sen mukaan, ketä seurueessa on.

Omaa työyhteisöään kannattaa tarkastella säännöllisesti:
Keitä meillä on töissä ja keitä käytämme freelancereina?
Eri taustaiset ja ikäiset ihmiset tuovat omat verkostonsa, opiskelutaustansa ja näkökulmansa toimitustyöhön ja auttavat sitä kautta monipuolistamaan sisältöjä.

Suuri osa valtakunnallisista medioista toimii pääkaupunkiseudulla. Kuinka muualla Suomessa asuvat saavat äänensä kuuluviin ja kuinka he tunnistavat itsensä isojen medioiden sisällöistä? Millaista etua alueellisesta monimuotoisuudesta voisi olla toimituksille?

#Rekrytointi

Tekijäjoukko moninaistuu rekrytoimalla

Mediatuotannoissa käytetään helposti omia luottoihmisiä, joiden kanssa on tehty aiemmin töitä. Se on luontevaa, mutta samalla se vaikeuttaa uusien ihmisten pääsyä alalle. Myöskään työn tekemisen tavoissa ei ehkä kehitytä samoin kuin uusien ihmisten kanssa työskennellessä.
Kuinka tuotantotiimien ja toimitusten tekijäjoukkoa olisi mahdollista monipuolistaa?
Rekrytointi nousi esille monissa tähän oppaaseen tehdyssä haastattelussa. Usein rekrytoinnissa painotetaan tietynlaista osaamista, mutta asiaa voisi tarkastella myös koko työyhteisön näkökulmasta:

Millainen jengi meillä työskentelee? Olemmeko työyhteisönä valmiita muutoksiin? Onko esimerkiksi kieli este työllistyä media-alalle, vai keino tavoittaa kokonaan uusi kohderyhmä?
Ratkaisuksi ei riitä, että työyhteisöön otetaan yksi henkilö, jonka tehtävä on ottaa kantaa erilaisiin epäkohtiin, ratkaista vuosisatojen aikana syntyneet ongelmat ja purkaa rakenteellinen syrjintä.
Tällaisessa tilanteessa kyseinen henkilö joutuu vaikeaan tilanteeseen, jossa häneltä ehkä odotetaan ongelmien nostamista esille, mutta samaan aikaan hän on altavastaajana ja vähemmistönä tiimissä. Moninaisuuskysymysten kanssa käsi kädessä kulkevat siis myös kysymykset inkluusiosta:
Miten toimia, jotta erilaiset työryhmän jäsenet tuntevat itsensä tervetulleeksi ja yhdenvertaiseksi osaksi yhteisöä?
Moninaisuuden hyödyt menetetään, jos työyhteisön kulttuuri ei ole inklusiivinen eli se ei mahdollista erilaisten ihmisten yhdenvertaista osallistumista ja kuulluksi tulemista.

Vinkkejä moninaisempaan ja inklusiivisempaan rekrytointiin

Vaikka rekrytointitilanteessa ei voida kysyä henkilökohtaisista asioista, on olemassa keinoja, joilla moninaisuutta on mahdollista huomioida.

Esimerkiksi positiivisesta erityiskohtelusta säädetään yhdenvertaisuuslaissa. Positiivisessa erityiskohtelussa on kyse yhdenvertaisuuden edistämisestä tai syrjinnän vähentämisestä tai poistamisesta.

Monesti rekryilmoituksissa kannustetaan mahdollisimman monenlaisia ihmisiä hakemaan tehtävään. Myös tiedot vaikkapa työpaikan esteettömyydestä viestivät siitä, että työyhteisössä on otettu huomioon erilaisia tarpeita. Ilmoituksen sisältöä on hyvä myös arvioida siitä näkökulmasta, että siitä tulee ilmi, millaista osaamista todella painotetaan ja millä kriteereillä valintoja tehdään.
Toimituksen työkulttuuri pohjautuu arvoihin.
Ovatko arvot kirjattuna ylös myös rekrytointi-ilmoitukseen? Miten näitä arvoja edistetään oman tiimin keskuudessa? Entä miten toimituksen sitoutuminen vastuulliseen liiketoimintaan ja viestintään on sanoitettu rekrytointi-ilmoituksessa? Millaisin toimenpitein toimitus kehittää yritysvastuutaan? Millaisia arvoihin pohjautuvia perusteita, strategioita ja ohjelmia toimituksella on?

Voiko ihmisillä, joilta puuttuu muodollinen kokemus, olla jotain muuta annettavaa työyhteisölle?

On hyvä huomioida, että ei-ammattilaisten kanssa työskentely vaatii alkuvaiheessa resursseja ja panostusta: ihmisiä pitää kouluttaa ja esimerkiksi juttujen editointi vie enemmän aikaa. Mutta vastavuoroisesti he tuovat mukanaan usein erilaisia perspektiivejä ja työssä myös kehittyy tekemällä.

LUE LISÄÄ: Timanttista materiaalia moninaisuuden rekrytoinnista:

Työterveyslaitos: Miten edistää monimuotoisuutta rekrytoimalla?

10 suositusta.Tietopaketti positiivisesta erityiskohtelusta: Yhdenvertaisuusvaltuutettu: Positiivinen erityiskohtelu.

Ihmisen ei tulisi joutua edustamaan jotakin ihmisryhmää omassa työssään. On rankkaa olla työyhteisön ainoa ulkoisesti näkyvään vähemmistöön kuuluva jäsen. Tällaisten työntekijöiden kuormitus on suurempaa, sillä he ovat ikään kuin jatkuvassa koulutustehtävässä suhteessa muuhun porukkaan.

Työyhteisöissä tulisikin ymmärtää, että tällaisten henkilöiden työteho ei välttämättä ole sama kuin muilla. On myös tärkeää, että palautetta tai epäkohtia todella kuullaan, vaikka ne tuntuisivat epämukavilta tai itselle etäisiltä.

"Jos on semmosessa positiossa ite vähemmistön edustajana, missä koko ajan työpaikalla joutuu olemaan ikään kuin jatkuvassa koulutustehtävässä suhteessa muihin työkavereihin, niin sitten pitäis niin kun laskea, että yks työtunti on sama kun ois tehnyt kolme tuntia töitä."
- ote media-alalla työskentelevän haastattelusta

#Johtajuus

Dare to lead!

Moninaisuus mainitaan usein strategioissa ja arvopuheissa, mutta jäävätkö puheet vain strategian täytteeksi? Ollaanko yhdenvertaisuuteen valmiita priorisoimaan?
Yksittäiset teot moninaisuuden ja inkluusion edistämiseksi raivaavat tietä, mutta turhan usein yksittäisellä toimenpiteellä kuitataan laajempaa muutosta edellyttävä työ. Tarvitaan sitoutumista, priorisointia sekä periaatteita, jotka aidosti ohjaavat toimintaa.
Yhdellä tai edes kahdella toimittajalla on harvoin mahdollisuutta muuttaa toimintatapoja. Moninaisuuden ja inkluusion edistämiseen täytyy ottaa mukaan koko toimitus. Tämä edellyttää sitä, että muutoksille on johdon tuki ja sitoutuminen. Siitä tuskin olisi haittaa, että johtotasolla olisi riittävästi erilaisia ihmisiä:

Tietoiset teot edistävät yhdenvertaisuutta

Moninaisuuden ja inkluusion edistäminen lähtee liikkeelle arjen työstä ja toimituskäytännöistä. Muutos tapahtuu aamupalavereissa, suunnittelukokouksissa, asioiden valmisteluissa, haastateltavien ja näkökulmien valinnoissa. Muutokset ja normalisoituminen tapahtuu pikkuhiljaa, mutta se vaatii johdolta tukea, toimia ja prioriteetteja.

Kenellä on vastuu siitä, että riittävän moninainen joukko tulee edustetuksi työryhmissä ja sisällöissä? Tietoiset teot moninaisuuden eteen muuttavat esimerkiksi tuottajien ja toimituspäälliköiden työnkuvia. Moninaisuuden huomioiva sisältöjohtaja tarkkailee myös sitä, millaisia rooleja eri ihmisille rakennetaan sisällöissä. Toimituksen johtavissa asemissa olevilla on siis oltava riittävästi ymmärrystä ja osaamista representaatioiden merkityksestä.

Toimituksiin tarvitaan valmiutta muuttaa käytäntöjä ja kokeilla uusia toimintaapoja. Tässä tärkeässä osassa ovat esimerkiksi henkilöstön työnohjaus ja työprosessien purkaminen:
Miten erilaisia osaajia tuetaan? Miten rohkaista jokaista tuomaan näkemyksensä esille? Miten erilaisia työprosesseja voisi kehittää moninaisuuden ja inkluusion näkökulmasta?
Prosessien ja käytäntöjen muutoksen rinnalla tulisi tapahtua myös asenteiden ja kulttuurin muutos.

On hyvä tiedostaa, että tiimien moninaistuminen vaikuttaa myös johtamiseen:

"Jos lähtee siitä, että palkkaamalla pyrkii saamaan moninaisemman joukon tekijöitä, niin se myös asettaa haasteet sille, että minkälaista sitä porukkaa on johtaa. Siinä ehkä joutuu asettamaan itsensä vaikeeseen tilanteeseen, että se ei olekaan niin helppoa." - ote media-alalla työskentelevän haastattelusta

Omaa johtamistaitoaan voi kuitenkin kehittää. Monesti menestyksekkäät tiimit ovat juuri niitä monimuotoisimpia!

#Tilastot

Tarvitaanko tilastoja?

Tätä opasta varten tehdyissä haastatteluissa nousi toistuvasti esiin erilaiset seurannat ja tilastot. Esimerkiksi joissakin mediataloissa seurataan sisällöissä esiintyvää sukupuolijakaumaa.

Onko tällaisesta seurannasta hyötyä ja millaiset asiat voisivat olla seurannan kohteena? Tulisiko juttuja tehdä vain jonkin kiintiön täyttämiseksi?

Tilastojenkin kohdalla pitkäjänteinen ja kokonaisvaltainen lähestymistapa on valttia. Pelkkä tilastoiminen ei yksinään näy missään, jos sen antama data ei vaikuta toimituksen työhön. Erilaisten tavoitteiden asettaminen tilastoinnille voi lisätä motivaatiota myös käytännön toimiin.

Tilastointi ja seuranta tuovat esiin erilaisia vinoumia, joita emme välttämättä tiedosta jokapäiväisessä työssä. Data tekee ilmiöitä näkyväksi, jolloin on helpompi perustella työhön liittyvien muutosten tarvetta.

Seuranta ja erilaiset prosenttiosuudet voivat pitää toimituksen hereillä. Tilastojen tarkastelu voi auttaa tiedostamaan jokapäiväisiä valintoja esimerkiksi silloin, kun etsitään haastateltavia. Tiedostaminen vähentää automaattisten oletusten vaikutusta toimintaamme.

Mitä seurataan?

Suomessa on melko vähän tilastoitua tietoa yhteiskunnan moninaisuuteen liittyen. Millaisia kategorioita seurannan alle voisi ottaa liittyen sisältöihin tai tekijäkuntaan ja kenen määrittelemiä ne olisivat?

Sukupuolen lisäksi seurantaa voisi tehdä esimerkiksi alueellisesta edustuksesta tai kielivähemmistöistä. Etenkään sisällöissä seurannan ei tarvitse liittyä vain ihmisten ominaisuuksiin. Sen voi ulottaa myös erilaisiin yhteiskunnallisiin näkökulmiin, teemoihin ja rooleihin. On hyvä pohtia, ketkä ovat aktiivisia toimijoita ja ketkä taas passiivisia toimintojen kohteita, keitä valikoidaan kuviin, kenen tarinoita kuullaan ja niin edelleen.

Jos tilastointia tehdään tekijäkunnasta, itsemäärittelyoikeus on keskiössä. Kukaan tuskin haluaa tulla määritellyksi pelkän ulkonäön tai itseen liittyvien oletusten perusteella.

#Koulutus

Educate yourself!

Valtaosa toimittajista on korkeasti koulutettuja. Rasismista, etenkin suomalaisen yhteiskunnan kontekstissa, on kuitenkin saatu opinnoissa melko vähän tietoa ja opetusta. Tämän vuoksi siitä ei välttämättä tiedetä tai ilmiötä ei tunnisteta. Yhteiskunta on myös muuttunut nopeasti.
Haastatteluissa todettiin, että yliopistoissa ja myös media-alalla tarvittaisiin koulutusta rasismin historiasta, sensitiivisyydestä ja etuoikeuksista.
Apua moninaisuuden käsittelyyn voi ja kannattaakin hankkia ulkopuolelta, mutta tällöin täytyy ratkoa aikaan ja rahaan liittyvät esteet.
Ei voida olettaa, että vähemmistön edustaja tai asiantuntija tulee ilmaiseksi lukemaan juttuja tai tarkistamaan asioita.
Koulutus on osa työtä

Koulutus lisää tietoisuutta. Jos ihmiselle ei ole opetettu aiheesta mitään tai hän ei ole tietoinen epätasa-arvosta, hänen on työelämässä vaikea kehittää toimintaa yhdenvertaisemmaksi tai puuttua epäkohtiin.
Toimituksissa tapahtuva koulutus on tapahduttava työajalla, eikä sitä tulisi jättää yksilöiden omalle vastuulle. Parhaassa tilanteessa koulutustilanne mahdollistaa vastavuoroisen keskustelun, jossa on mukana myös johto.
Toisaalta tarvitaan isompaa rakenteellista muutosta. Akateemiseen koulutukseen olisi hyvä kannustaa erilaisista taustoista tulevia nuoria. Tätä kautta avataan pääsyä erilaisiin asiantuntijatehtäviin ja yhteiskunnallisten aiheiden kommentoitiin.

On tärkeää myös tehdä näkyväksi, ettei kaikilla toimittajilla ole korkeakoulututkintoa ja reittejä journalismin ja median ammattilaiseksi on monia. Kuinka nuoria voidaan rohkaista ja tukea lähtemään media-alalle?

Ota selvää, opiskele, kuuntele, tavoittele parempaa

"Jos ei tiedä tarpeeksi, valitsee ilmeisimmän kulman aiheeseen"
Mitä journalismin koulutukseen tarvitaan moninaisuuden näkökulmasta?

Olen jutellut viime vuosina kymmenien toimittajien kanssa aiheesta miten voisimme lisätä journalismin moniäänisyyttä. Yksi toistuvasti esille tuleva teema on koulutus. Journalistit ovat hyvin kärryillä siitä, että kouluttautumalla, hankkimalla lisää tietoa, syventämällä omaa osaamista journalismin laatu paranee. Journalismin moniäänisyys ja sen puutteet rakentuvat jokapäiväisten valintojen kautta, koskevat ne sitten rekrytointeja, uusien tuotteiden ideointia, aihevalintoja, haastateltavia, näkökulmia tai sitä, miten ja millaisin ennakko-oletusten varassa lähestymme haastateltavia ja kuvattavia.

Jos tietää enemmän, tekee parempaa jälkeä.
Poimin tähän muutamia ajatuksia, joiden idea toistuu moninaisuuteen liittyvissä keskusteluissa:
"Jos ei tiedä tarpeeksi, valitsee ilmeisimmän kulman aiheeseen. Helposti vahvistaa stereotypioita, jotka on jo todettu moneen kertaan stereotypioiksi." "Uteliaisuus on hyvä työkalu. Jos en kykene ymmärtämään jonkun todellisuutta, en pysty välittämään sitä yleisölle." "Jos toimittaja ei ole joutunut pohtimaan omaa identiteettiään ja tullut sivuutetuksi, voi helposti kuvitella, että yleisö ajattelee kuten minä."
Moninaisuuden idea ei ole, että korvataan jokin todellisuus, elämänpiiri tai maailmankuva jollain toisella, vaan se, että laajennetaan ääniä, kuvastoa, näkökulmia.

En usko, että moninaisuus-kurssin lisääminen muodollisen journalistikoulutuksen yhteyteen on ratkaisu moninaisuuden lisäämiseksi - sen voi toki tehdä, kannattaakin, mutta teemaan pitää perehdyttää myös meitä työssä olevia toimittajia.

Sen lisäksi, että toimittajan pitää itse lukea, ottaa selvää, ajatella, voi pyytää omilta pomoilta koulutusta, kouluttautumista ja konkreettisia toimia.

Tässä mielessä moninaisuus on sukua ympäristökriisille. Ei riitä, että ilmastoa käsitellään erillisaiheena, sen pitää olla mukana arkisessa uutisoinnissa olosuhteena ja lähtökohtana. Siitä pitää yksinkertaisesti tietää enemmän. Samoin on moninaisuuden laita. Sitä ei voi sysätä jollekin kurssille, palstalle tai yksittäiselle toimittajalle.

Moninainen sisältö on sellaista, jossa kaikki ovat mukana kokonaisina ihmisinä, eikä kenenkään oleminen typisty johonkin piirteeseen. Otan kliseisen esimerkin, koska toivon sen olevan ymmärrettävä: kun sisältö on moninaista, esimerkiksi budjettiriihtä, joululomaa tai liikennehankkeita tarkasteltaessa ei oleteta että kaikilla on palkkatyö, ydinperhe, joulu tai auto. "Tavallista suomalaista" voi edustaa hyvin monennäköinen ja -kokoinen - tavallinen suomalainen.

Yleisön näkökulmasta on kyse tämäntapaisista kysymyksistä: Löydänkö mediasta oman arkeni? Esiintyykö mediassa - tekijöinä tai toimijoina - kaltaisiani ihmisiä? Haastatellaanko liikuntarajoitteisia saavutettavuudesta vai EU:n elvytysrahastosta? Kenen kokemus korostuu ja kenen jää varjoon, kun tehdään koronauutisia?

Suomalaiset toimittajat ovat valtaosin valkoinen, koulutettu, kaupungeissa asuva, keskiluokkainen, ev-lut-perinteeseen kasvanut joukko. Journalismin opiskelijoita seuratessa näyttää siltä, että asia ei ole muuttumassa. Ala toki naisistuu kovaa vauhtia.

Suomen väestöpohja sen sijaan on muuttunut varsinkin kaupungeissa, ja muutos kiihtyy, kun kantaväestö ikääntyy.

Kysymys kuuluu: miten voisimme edistää sitä, että toimittajan työhön hakeutuisi ihmisiä laajemmalla kirjolla? Mitä pitäisi tehdä?

Pyrin selvittämään asiaa tulevina vuosina. Kuulen mielelläni, jos sinulla on ajatuksia tästä. Kiitos!

Reetta Räty
Kirjoittaja on toimittaja, yrittäjä, työelämäprofessori Tampereen yliopistossa (2020-2021). Hän tekee töitä journalismin moniäänisyyteen liittyvissä hankkeissa. Hänet saat kiinni sähköpostitse: reetta@rsb.fi.

#Kiire

On ollut vähän kiire...

Kuulostaako tutulta? Toimituksen saavuttaa odottamaton uutinen, johon on reagoitava nopeasti. Saman illan uutislähetykseen on saatava kolmen minuutin suora haastattelu. Mistä löydetään asiantuntija?

Tällainen on kenelle tahansa haastateltavalle kova paikka. On löydettävä henkilö, joka suostuu ja pääsee paikalle, mutta lisäksi halutaan pelata varman päälle. Tämänkaltaisessa tilanteessa otetaan helposti yhteyttä sujuvasanaiseksi tiedettyyn haastateltavaan, johon on jo olemassa kontakti.
Media-alan toimijoiden ja tutkijoiden haastatteluissa journalistisen työn hektisyys nostettiin esteeksi moninaisuuden edistämiselle.
Kun ei ole aikaa ajatella moninaisuutta, soitetaan aina samoille tutuille asiantuntijoille. Vaihtoehtoisia puhujia voi olla vaikeaa löytää, tai ainakin silloin työmäärä kasvaa.

Asiantuntijoiden moninaistaminen vaatii erikseen työtä ja pohdintaa. Tämä metatyö ei välttämättä ole toimituksessa tällä hetkellä kenenkään vastuulla eikä sille ole varattu erikseen aikaa.

Digitaalinen julkaisuympäristö edellyttää, että journalistisia juttuja tehdään paljon, mutta toimittajia tähän työhön on yhä vähemmän. Onko toimittajilla aikaa käydä läpi sisältöjä ja hioa niitä jotta varmistetaan, etteivät ne ylläpidä ennakkoluuloja tai valta-asetelmia? Journalistiset tarkoitusperät ja ideaalit eivät aina vastaa toimituksen hektistä arkea.

Toimitustyö ei ole liukuhihnatyötä

Laadukas toimitustyö vaatii riittävästi ajallista resursointia. Haastatteluissa nostettiin esiin, että vakiintuneissa mediayhtiöissä on hyvin kustannustehokas tuottamisen tapa. Kun tekeminen on hyvin standardoitunutta, kynnys muuttaa ajattelutapaa, ottaa riskejä ja tehdä toisin on paljon korkeammalla. Se voi puolestaan johtaa siihen, että asiat tehdään mieluummin varman päälle ja tutulla kaavalla.
Toimituksilta vaaditaan kuitenkin riskinottokykyä, jotta uusia toimintatapoja ja kerronnan muotoja voidaan ottaa käyttöön.
Työntekijöillä on myös eri vahvuuksia ja tapoja tehdä töitä. Esimerkiksi pitkän linjan toimittajat tuovat arvokkaita näkökulmia työyhteisöön, mutta hektinen työtahti voi ajaa heitä pois toimitustyöstä.

#Representaatiot

Representation matters!

Journalistisen median yksi tehtävä on selittää maailmaa. Usein se tapahtuu makrotasolla: on helpompaa ja nopeampaa haastatella asiantuntijaa, joka tarkastelee asioita laajasti ja ylhäältä, kuin kuulla erilaisia ihmisryhmiä, joita aihe koskettaa.
Millaiset äänet sitten nousevat esiin journalistissa sisällöissä? Millaista narratiivia eli kertomusta sisällöt tuottavat tai toistavat?
Useilla journalisteilla on toki pyrkimys kuulla sitä ihmisryhmää, jota juttu käsittelee. Jos aiheesta kuitenkin kuullaan vain asiantuntijaa, voi syntyä hankauskohtia, jos asiantuntija edustaa kovin erilaista todellisuutta kuin jutussa käsiteltävät ihmiset. Myös asiantuntija lähestyy aihetta omasta näkökulmastaan.

Entä onko aiheella tai sukupuolella väliä? Mediatutkijoiden haastattelujen perusteella vaikkapa naisia ja miehiä käsitellään toisinaan eri tavalla mediassa: esimerkiksi miesten tunnepitoisia ulostuloja ei kehystetä samalla tavalla "tunnekuohuiksi" kuin naisten kohdalla. On myös aiheita, kuten talous, jonka kohdalla aiheesta kuultava joukko on rajautunut hyvin pieneksi, vaikka aiheesta olisi sanottavaa monialaisemmalla joukolla asiantuntijoita. Taustalla vaikuttavat usein tiedostamattomat ennakkoluulot, jotka ohjaavat valintoja huomaamatta.
Tarvitsemme erilaisia ihmisiä eri rooleihin, ei vain kokemusasiantuntijoina tai silloin, kun asia koskee tiettyä ryhmää.
Kuka on asiantuntija?

Mediassa näkyvä asiantuntijuus ohjaa käsityksiä siitä, millaisia ominaisuuksia pidetään yhteiskunnassa asiantuntijalle sopivina ta kenet ylipäätään nähdään asiantuntijana. Representaatioilla voi olla suuri vaikutus esimerkiksi siihen, millaisiin uramahdollisuuksiin eri taustoista tulevat henkilöt uskovat.

Asiantuntijuus näkyy suomalaisessa mediassa usein valkoisena, keski-ikäisenä, keskiluokkaisena, heteronormatiivisena ja miesvoittoisena.

Valkoisuus ja keskiluokkaisuus jyräävät alleen huomattavan määrän näkökulmia, jotka tekisivät suomalaisesta journalismista sisällöllisesti rikkaampaa ja moniulotteisempaa.

Ihmisten ulkoisten ominaisuuksien ei pitäisi määritellä heidän arvoaan asiantuntijana median ja sitä kautta median kuluttajien silmissä.
Voiko esimerkiksi vammainen henkilö olla muun kuin vammaisuuden asiantuntija ja tarvitseeko vähemmistön edustajan ylipäätään puhua vähemmistöaiheista päästäkseen ääneen?

#Sisällöt

Raikkaita näkökulmia vai varman päälle pelattuja valintoja?

Näkyykö moninaisuus sisältötasolla? Mediatalot käyttävät valtavasti erilaista katsojadataa, tutkivat yleisöjä ja pyrkivät tuottamaan yleisönsä kaltaista ja heitä kiinnostavaa sisältöä. Lisäksi journalismin toimintalogiikka rohkaisee "poikkeuksien" nostamiseen, jolloin päädytään helposti vahvistamaan normeja. Myös ajatus keskivertoyleisöstä istuu tiukassa.
Vaikka uusia sisältökokeiluja tehdään, uuden kokeilua rajoittaa tehokkuuden vaatimus ja rajalliset resurssit. Tarvitaan kuitenkin rohkeutta uudistua ja kokeilla uusia kerronnan tapoja.
Väestöpohja moninaistuu, joten journalismin ei kannata sivuuttaa lukijoitaan sisällöissään.

Onko vastakkainasettelu välttämätöntä?

Erilaisia vastakkainasetteluja rakennetaan mediassa jatkuvasti. Usein tätä perustellaan neutraliteetilla: halutaan kuulla "molempia ääripäitä". Todellisuudessa se on helppo keino tuottaa huomiota herättävää sisältöä. On kuitenkin paljon asioita, joille ei ole vastakohtaa.

Monissa aiheissa, kuten ilmastonmuutoksessa, ollaan astuttu ulos mustavalkoisesta keskustelusta, mutta esimerkiksi pakolaisuutta ja maahanmuuttoa käsitellään harvemmin ilman kahtiajakoa.

Tämä saattaa johtaa siihen, että haastateltavaksi ei päädy aiheen asiantuntija, vaan keskustelua käydään mielipiteiden varassa. Tämä voi vääristää sisältöjä. Vastakkainasettelun tuloksena päädytään vahvistamaan polarisoitumista, itse keskustelussa ei päästä rakentavalle tasolle, synnytetään kilpailua siitä, kuka on oikeassa ja kuka väärässä, jonka myötä poterot vain vahvistuvat. Kuluttajalle tämä vastakkainasetteluun perustuva roolitus voi olla ennalta-arvattavaa ja tylsää.

Minkä pitäisi muuttua tuotantoprosessissa, jos vastakkainasettelun sijaan yritettäisiin rakentaa aitoa dialogia ja viedä varsinaista aihetta eteenpäin? Miten media voisi tuottaa solidaarisuutta?

Muotojen ja kerronnan tapojen uudelleen miettiminen voi tuottaa raikkaampaa sisältöä, vaikka uutiset sinänsä pysyvät samana. Tämä vaatii rohkeutta sekä halua purkaa normeja, ehkä myös uusien ihmisten mukaan ottamista ja uusia näkökulmia.

#Mediakuvasto

Kuva kertoo enemmän kuin tuhat sanaa

Sillä on merkitystä, keitä näemme ja millä tavalla heidät esitetään. Kuva voi olla hyvin tunnepitoinen, herättää tunteita ja ohjata voimakkaasti ajatuksia tiettyyn suuntaan. Esimerkiksi rasismin ja vihapuheen levittämisessä kuvallinen kerronta on ollut keskeistä: sen kautta on tuotettu käsitystä esimerkiksi "uhkaavista maahanmuuttajista".
Stereotyyppiset kuvitukset vahvistavat normeja ja ihanteita, ja usein käytetyt kuvapankit sisältävät helposti geneerisiä kuvia.
Tyypillisesti esimerkiksi lihavuutta tai homoseksuaalisuutta esitetään kuvituksessa siten, että kuvan henkilöstä rajataan pää kuvan ulkopuolelle tai kasvoja ei näytetä, jolloin tällainen ihminen ei saa näkyä mediassa kokonaisena. Stereotyyppiset kuvavalinnat ovat yleisön aliarvioimista: elämme visuaalisessa kulttuurissa ja kuvanlukutaito on kehittynyt. Kuvituksissa ei tarvitse mennä helpoimman kautta!

Kuvavalinnat rakentavat yhteiskuntaa

Käydäänkö toimituksissa keskustelua siitä, kuinka yhteiskunnan moninaisuus näkyy kuvavalinnoissa? Kuvien avulla luodaan käsitystä siitä, keitä olemme, ketkä kaikki kuuluvat tähän yhteiskuntaan, kuka on kansalainen.
Jokaiselle meistä on tärkeää nähdä ainakin joskus itsemme kaltaisia ihmisiä esillä mediassa.
Siksi kuvavalintoja olisi syytä miettiä ensimmäistä ajatusta tai mielikuvaa pidemmälle. Tarvitaan tietoisia linjauksia kuvien käytöstä sekä toimittajan ja kuvatoimittajan yhteistyötä.

Journalistin keinoja moninaisuuden huomioimiseen

#Näkökulmat

Ajatteletko automaatiolla?

Toimittajan ammattitaitoon kuuluu ottaa selvää asioista, jotka eivät ole itseä lähellä tai kuulu omaan elämänpiiriin. Emme kuitenkaan elä tyhjiössä: ihmisen oma tausta ja kokemus vaikuttavat väistämättä siihen, miten hän katsoo maailmaa tai löytää juttuaiheita.
Kaikilla meillä on taipumusta yleistää omasta kokemuksesta ja normalisoida omaa elinpiiriämme. Siksi myös syntyy herkästi me-muut-asetelma, kun kirjoitetaan jostain oman kokemuspiirin ulkopuolisesta asiasta.
Omaa positiota vallankäyttäjänä ei aina tiedosteta: valta näkyy siinä, mitä huomioidaan ja mitä jätetään huomioimatta, millaisia rajauksia tehdään ja ketä kuunnellaan.

Check your privileges!

Automaattisten oletusten, tiedostamattomien asenteiden ja stereotyyppisen ajattelun välttäminen ei ole helppoa, etenkin jos itse ei kuulu mihinkään selkeään vähemmistöön. Myös oman itsen ulkopuolelle näkeminen vaatii harjoittelua.
Tässä ei kukaan tule valmiiksi, mutta itsensä haastaminen syvempään reflektioon palkitsee.
Kun ei tartuta ensimmäiseen ajatukseen, mielikuvaan tai omaan oletukseen, on mahdollista löytää aivan uusia ajattelutapoja ja näkökulmia.

Sylvia Duckworthin etuoikeuskehä auttaa hahmottamaan risteäviä, epätasa-arvoisia lähtökohtia. Kehä ei sisällä kaikkia mahdollisia epätasa-arvoa tuottavia tekijöitä, mutta se voi lisätä ymmärrystä erilaisten lähtökohtien vaikutuksesta.

#Kritiikki

Aina ei onnistu

Usein sanotaan, että palaute on tärkeää, mutta kuinka hyviä olemme ottamaan palautetta vastaan? On syytä pitää mielessä, että kun kirjoitetaan erilaisista ihmisryhmistä, ollaan usein äärimmäisen herkkien ja henkilökohtaisten asioiden äärellä.

Medialla on julkinen rooli ja mahdollisuus käyttää valtaa. Suomessa on lisäksi vahva luottamus mediaan. Se antaa hyvät lähtökohdat toiminnalle, mutta korostaa myös vastuuta journalistisessa työssä. Media-alaa ohjaavat journalistin ohjeet ja sisäistä säätelyä toteuttaa Julkisen sanan neuvosto, mutta ne eivät tee kenestäkään erehtymätöntä.
Alan sisäinen kriittinen keskustelu on tärkeää, jotta ei sorruttaisi itsetyytyväisyyden kulttuuriin.
On tärkeää tunnistaa, milloin kritiikki on aiheetonta tai milloin siihen liittyy vaikuttamispyrkimyksiä, milloin taas on oikeasti mokattu ja missä on peiliin katsomisen paikka.

Rakentava kritiikki vie eteenpäin

Kelle tahansa asiantuntevassa ammatissa olevalle ihmiselle on vaikeaa huomata olevansa väärässä, kuunnella ja yrittää opetella joltain toiselta. Sosiaalisen median välittömyys asettaa lisähaasteita tilanteissa, jotka edellyttävät reflektiota, sillä oma sisäistäminen ja oppiminen voi tapahtua hitaasti. Ensimmäinen reaktio on helposti puolustautuminen, vaikka ehkä tarvittaisiin aikalisä ja mahdollisuus ottaa selvää mikä meni pieleen.

Rakentava kritiikki voi kuitenkin parhaimmillaan viedä eteenpäin: kömpelöt ajatukset karsiutuvat ja analyysit terävöityvät. Jos aihetta kritiikkiin on ja syy on ollut kiire toimituksessa, miksei sitä voisi myöntää?

Joskus saatetaan pelätä, että yleisön kuuntelu tai oman vajavaisuuden myöntäminen johtaa siihen, että median oma päätösvalta heikkenee. Juttujen tekeminen vuorovaikutteisemmin ei kuitenkaan tarkoita sitä, että toimituksen päätösvalta tai toimittajan arvovalta vähenee.
Kuuntelemalla ja yrittämällä ymmärtää myös kritiikkiä voi oppia ja laajentaa omaa ajatteluaan ja ymmärrystä maailmasta, jonka kanssa on tekemisissä, mutta se vaatii nöyryyttä ja empatiaa.

Some on muuttanut medioita: aiemmin yksisuuntainen tiedonvälitys on muuttunut kommunikaatioksi yleisön kanssa, eivätkä mediat enää voi elää irrallaan sosiaalisesta mediasta. Median tapaa käsitellä asioita seurataan tiiviimmin, ja yleisöllä on suora väylä kommunikoida ja antaa palautetta median tekijöille, kuten toimittajille.

Joskus erilaiset kohut saavat kohtuuttomia mittasuhteita somessa ja välillä tuntuu, että virheiden tekeminen on someaikakaudella suorastaan fataalia. Parhaimmillaan sosiaalinen media kuitenkin mahdollistaa journalistien ja yleisön keskustelun jostain yhteiskunnallisesta aiheesta.

Kokonaan oma ilmiönsä on vihapalaute, joka on vahvasti sukupuolittunutta: julkisesti toimivat naiset joutuvat kohtaamaan paljon enemmän uhkailua ja asiattomuuksia. Tällainen ei ole "normaalia kritiikkiä", joka kuuluu toimittajan työhön. Hyökkäyksen kohteeksi joutuminen vaikuttaa työkykyyn ja saattaa lamaannuttaa.

Päätoimittajien tai muiden valtapositiossa olevien tulisi luoda työyhteisöihin toimintamalleja ja mekanismeja, joilla tuetaan toimittajia ja freelancereita tällaisissa hyökkäystilanteissa tai vaikkapa rikosilmoituksen tekemisessä siten, että he eivät jää yksin tilanteen kanssa. Entä jos jutun myötä haastateltava joutuu vihapuheen kohteeksi? Kuinka toimitus seisoo tarinoidensa takana ja voi tukea uhria?

#Arvot

Mitkä arvot ohjaavat meitä?

Journalismilla on paljon hyviä tavoitteita, kuten oikeudenmukaisuus ja tasa-arvo. Lähes kaikki Suomen journalistiset mediat ovat sitoutuneet esimerkiksi yhdenvertaisuuden edistämiseen. Myös yleisöjen ja kuluttajien on helpompi luottaa mediaan, kun sillä on selkeästi julkilausutut tavoitteet ja arvot. Lisäksi monelle toimittajalle syy työskennellä alalla on liberaali arvo- ja aatepohja.

Mutta miten arvot näkyvät käytännössä?

Tarvitaan rohkeutta kuunnella arvoja sekä arvopohjaista johtajuutta. Jos vain tasapainoillaan eri näkökulmien välillä, on vaarana kadottaa arvot. Ei ole arvoja, on vain näkökulmia. Haastatteluissa viitattiin esimerkiksi äärioikeiston saamaan tilaan ja näkyvyyteen mediassa, jossa ei aina olla selkeästi asetuttu puolustamaan ihmisoikeuksia:

Toimittajan ideaalina on olla ulkopuolinen tarkkailija, mutta onko se koskaan täysin mahdollista? Mediassa helposti vahvistetaan olemassa olevia valtarakenteita antamalla tilaa niille, joilla on jo ennestään valtaa. Oma, näennäisen neutraali positio voi toistaa vahvasti vallitsevaa ideologiaa vaikkapa ydinperheestä.

#Yhdenvertaisuus

Työkalupakki sensitiivisempään journalistiseen työhön

Oletko kiinnostunut uusista tavoista rakentaa luottamusta haastateltavan tai kuvattavan kanssa? Haluatko saada moninaisuutta huomioivia työvälineitä toimitustyön eri tilanteisiin ja erityisesti sensitiivisten aiheiden käsittelyyn sekä edistää inkluusiota media-alalla?

Kokeile täydentää työskentelyäsi toimittajan sensitiivisen työmetodin avulla. Se on eräänlainen check-list journalistisen tuotantoprosessin eri vaiheisiin.
Metodin tarkoituksena on herkistää huomaamaan ja purkamaan meissä jokaisessa tapahtuvia automaattisia ajattelumalleja, jotta yleisölle voitaisiin tuottaa yhä kiinnostavampaa journalismia.
Monet metodin työtavoista ovat varmasti useimmilla toimittajilla jo työkalupakissa, mutta tähän osioon on koottu yhteen kokonainen toimitus- ja tuotantoprosessi.

Metodia voi hyödyntää osana toimituskäytäntöjä, haastattelu- ja kuvaustilanteita ja niiden ympärillä tapahtuvaa työtä. Erityisesti se sopii henkilöhaastattelujen ja erilaisten ilmiöiden käsittelyyn, mutta työtapojen avulla myös uutisjutuista voidaan saada moniulotteisempia.

Työskentelymetodia varten on haastateltu toimittajia, kuvaajia ja kuvatoimittajia sekä sitä on hyödynnetty ja kehitetty RARE Median toiminnassa.

Mikä on sinun asemasi journalismin ammattilaisena? Entä mikä on jutun kohteen asema yhteiskunnallisissa valtarakenteissa? Näiden kahden asian suhteen hahmottaminen on avain sensitiivisempään työskentelyyn ja sitä kautta yhä laadukkaampaan ja inklusiivisempaan journalismiin.

Maailma muuttuu juttu kerrallaan!

RARE metodi - Työkalupakki

SUUNNITTELU - Huomio tulokulmaan ja omaan lähtökohtaan

Miksi tämä aihe?

Tiedonvälitys on journalismin ytimessä. Juttuaihetta valitessa on hyvä miettiä syitä sen teolle ja sitä, miksi juuri tästä aiheesta on tuotettava tietoa.

I love power!

Millaisia valtarakenteita tai ennakkokäsityksiä aiheeseen liittyy? Kuinka vaihtoehtoiset tulokulmat voisivat vaikuttaa jutun sisältöön ja lopputulokseen? Oman vallan ja yhteiskunnallisen aseman hahmottaminen suhteutettuna haastateltavaan tai kuvattavaan on sensitiivisemmän työskentelyn kulmakiviä.

Kuvaajan ja toimittajan yhteistyö

Kuka tai ketkä ovat sopivimmat henkilöt tekemään juttua? Miten toimittaja ja valokuvaaja saavat kuultua toistensa näkemyksen jutusta ja sovitettua ne osaksi kokonaisuutta? Millainen on kuvaajan asema suhteessa kuvattavaan? Mitä vähemmän jutun kohteella on valtaa, sitä tärkeämpää hänen toiveensa olisi tulla kuulluksi myös kuvaukseen liittyen.

Ketä kuullaan ja mistä aiheesta?

Kenelle annetaan ääni (ja kenelle ei)? Miten haastattelujen kohteet valitaan ja mitkä asiat siihen vaikuttavat?

Mitä herkempi aihe, sitä enemmän resursseja

Erityisesti, jos kaikki juttua tekevät ovat uusilla vesillä aiheen kanssa, jutun tekoon on tärkeää varata tarpeeksi aikaa. Kiireen tunnun minimointi niin haastattelutilanteessa kuin kuvauksissa on mahdollista tehdä jo toimituksessa ennen haastattelua.

Toistanko vahingossa vanhaa levyä?

Millaisia kertomuksia, asioita ja valtasuhteita sisällöllä tuetaan? Vahvistavatko ne stereotypioita?

ESITUOTANTO JA VIESTINTÄ - Kuinka rakennan luottamusta haastateltavaan tai kuvattavaan?

Aiemmat representaatiot

Miten kyseistä aihetta tai henkilöä on käsitelty aiemmin mediassa? Miten voit osallistua näiden juttujen muodostamaan dialogiin? Pohdi myös, millaisia asenteita tai arvoja jutusta välittyy? Älä toista vahingollisia tapoja ja pohdi, voitko rakentaa uudenlaisia representaatioita omilla valinnoillasi. Kyseenalaista omia ja muiden tekemiä valintoja!

Esihaastattele!

Tee esihaastatteluita, jotta pääset rakentamaan luottamusta jutun kohteeseen mahdollisimman aikaisessa vaiheessa. Voisitko kysyä henkilöltä, miten hän haluaisi tulla esitetyksi ja miten hän suhtautuu hänestä tai aiheesta mahdollisesti aiemmin tehtyihin julkaisuihin? Tätä kysymystä on erityisen merkityksellistä pohtia, jos henkilön asema yhteiskunnallisissa valtarakenteissa on heikko tai jos aihe on sensitiivinen ja suppeasti edustettu mediassa.

Take your time

Haastattelun rakentaminen tapahtuu ajan kanssa. Haastateltavan kanssa näkökulmia voi pohtia yhdessä. Voitko kysyä, onko hän jo rakentanut valmiin tarinan jutulle? Jos näin on tehty, on hyvä pohtia sitä, onko tämä tarina tarpeellinen. Usein reportaaseissa ja henkilökuvissa on syytä myös haastatella muita kuin itse jutun päähenkilöitä.

Apua avoimista kysymyksistä

Haastattelukysymysten luontiin tarvitaan paljon avoimia kysymyksiä, jotta haastateltavalla on mahdollisimman paljon tilaa kertoa asiansa ja tarinansa tarpeeksi kattavasti. Avoimessa kysymyksessä kysytään haastateltavan mielipidettä aiheesta sen sijaan, että hän voisi vastata väittämään kyllä- tai ei-vastauksella. Tavoitteena on pyrkiä dialogisuuteen, jossa haastateltavan kokemukset otetaan huomioon. Avointen kysymysten käyttäminen ehkäisee toimittajan ennakkoajatuksien pohjalta tapahtuvaa tiedostettua tai tiedostamatonta ohjailua ja antaa valtaa haastateltavalle kertoa tarinansa itse.

Sensitiivisen lähestymistavan ei tarvitse tarkoittaa sitä etteikö haastateltavaa tulisi kuulla mahdollisimman syvällisesti tai uskaltaa kysyä häneltä vaikeitakin kysymyksiä. Avointen kysymysten rinnalla runsaat jatkokysymykset auttavat tutkimaan juttuaihetta perusteellisesti. Anna kuitenkin haastateltavalle tilaa tuoda käsittelyyn ne asiat, jotka hän on valmis tuomaan esille.

Ole auki

Luottamus on keskiössä hyvässä henkilökuvassa. Ole rehellinen omista motiiveistasi ja kokeile antaa itsestäsi irti jotain henkilökohtaista, jos se tuntuu luontevalta. Tämä voi auttaa laskemaan mahdollisen muurin sinun ja jutun kohteen välillä. Käy jutun työprosessit läpi kuvattavan tai haastateltavan kanssa, jotta hän ymmärtää, mihin on lähdössä mukaan. Jos sinulla on toiveita jutun kuvauksen suhteen, kommunikoi niistä kuvattavan kanssa, jottei ideat tule yllätyksenä.

KUVAUS- JA HAASTATTELUTILANNE - Mistä sensitiivisyys rakentuu?

Dialogisuus

Dialogisuus on keskiössä sensitiivisemmässä journalistisessa työskentelyssä. Omat ambitiot voivat kulkea mukana, mutta ne eivät voi olla ainoa syy jutun tekemiseen. On vanhanaikaista ajatella, että journalismi pyhittää kaikki keinot. Minkä kustannuksella olet toteuttamassa visiotasi?

Avoimet kysymykset - again

Suosi avoimia kysymyksiä tässäkin työvaiheessa. Haastattelu- ja kuvaustilanteessa voi lisätä dialogisuutta esimerkiksi avaamalla omia kokemuksia ja näyttämällä jotain itsestään, jos tämä tuntuu luontevaltaa. Tämän kautta voi syntyä hedelmällistä keskustelua ja läpinäkyvyys jutun tekemisestä lisääntyy.

Kiire seis!

Pyri tekemään kuvaus- ja haastattelutilanteesta mahdollisimman kiireettömän tuntuinen niin itsellesi kuin jutun kohteelle. Rauhallinen ilmapiiri on oleellista luoda koko työryhmään tilanteessa, sillä kireys tarttuu helposti ihmisestä toiseen.

Always learning

Ole avoin oppimaan uutta. Sinun tehtäväsi on kuunnella ja käyttää valtaa ja ammattitaitoasi harkiten ja vastuullisesti.

JÄLKITUOTANTO - Miten editointi voi vaikuttaa jutun sensitiivisyyteen?

Stereotypiat roskiin

Myös tässä työvaiheessa on tärkeää huomioida, ettet toista vahingollisia tai harhaanjohtavia stereotypioita kuvavalinnoissa, leikkauspöydällä ja tekstissä vaikkapa sanavalinnoilla. Jos olet epävarma, kysy sinua aiheesta enemmän tietävältä apua.

Näkökulman moninaisuus

Kun juttu on valmis, luetuta se mahdollisuuksien mukaan vielä jutun kohteella. Voisiko kuvia myös näyttää hänelle ennen julkaisua? Päätösvalta julkaisusta pysyy yhä toimituksessa, mutta jutun kohde tulee kuulluksi näin koko prosessin ajalta ja hänen näkökulmansa tunnistetaan ja otetaan huomioon.

Tarinat eivät pidä aina paikkaansa! Sensitiivisyys ei tarkoita sitä, etteikö toimittajan ja kuvaajan tehtävä ole asioiden kriittinen tarkastelu. Työprosessin aikana on punnittava omien motiivien lisäksi myös haastateltavan tai kuvattavan motiiveja. Tämä on kuitenkin lähtökohta, jonka journalistit kohtaavat lähestymistavasta riippumatta.

Viimeinen vilkaisu valtaan

Vallan suhteuttaminen tässäkin työvaiheessa on tärkeää: Onko jutun aiheena esimerkiksi nuori henkilö, joka ei ole ennen tullut kuulluksi mediassa vai poliitikko, joka käyttää ammatissaan paljon valtaa ja työskentelee julkisuuden kanssa?

Hyvin suunniteltu on puoliksi tehty

Esituotannon ja esihaastattelujen merkitys palkitaan usein työn lopussa eheänä kokonaisuutena.

Vieraskynät

Tieto lisää tuskaa turvaa

Oletko koskaan kuullut menestyvästä jalkapallojoukkueesta, jossa jokainen pelaaja on hyökkääjä? Vaikka taitoa olisi kuinka paljon, mutta pelkästään maalin tekemiseen, puolustus pettää eikä pelissä voida voittaa. Katso ympärillesi: jos työpaikallasi tai tiimissäsi kaikki henkilöt näyttävät samalta ja käyttäytyvät suurin piirtein kuten sinä itse, saatat pelata kuvaamaani FC Hyökkääjät -joukkueen paidassa

Jos kuitenkin haluat pelata voittajatiimissä, tämä osio on erityisesti sinulle. Avaan tekstissä omiin kokemuksiini pohjaten joitakin moninaisuuteen liittyviä käsitteitä. Lisäksi kerron videoilla aiheesta lisää sekä jaan vinkkejä tapoihin, joilla kuka tahansa voi edistää moninaisuutta.

Olen Dakota Robin, 30-vuotias puoliksi turkkilainen transmies. Olen syntynyt Sveitsissä, mutta kasvanut suomalaisten sotaveteraani-isovanhempien kasvattamana Lahdessa. Olen kansainvälisesti pätevöitynyt ihmisoikeuskouluttaja ja viimeisen viiden vuoden ajan olen konsultoinut yrityksiä ja yhteisöjä ympäri maailmaa siitä, kuinka luoda yhdenvertaisempaa ja kestävämpää toimintaa yhdessä.

Jaamme elinympäristömme ihmisten kanssa, jotka tulevat eri lähtökohdista ja näyttävät erilaisilta kuin oma peilikuva. Ja aina moninaisuus ei ole pelkästään ulkoisesti havaittavissa: toiset ihmiset myös toimivat sekä ajattelevat meille uusilla, joskus vieraaltakin tuntuvilla tavoilla. Jos emme uskalla kysyä tai antaa tilaa keskustelulle eroista ja yhteneväisyyksistä, ymmärryksemme muista ihmisistä pohjautuu tiedon sijasta mielipiteisiin ja uskomuksiin - ja tällöin on vaarana, että ennakkoluulot ja stereotypiat ottavat vallan.

Tiedostamalla erilaisten ihmisten kokemuksia meidän on mahdollista muuttaa kulttuuria yrityksissä, työpaikoilla ja yhteiskunnassa niin, että jokaisella on mahdollisimman mukavaa ja turvallista. Työni on pitkälti siltojen ja turvallisempien tilojen rakentamista sekä kitkattoman yhteistyön luomista. Tieto luo turvaa meille jokaiselle, sinulle sekä minulle.

Ihmiskunnan rikkaus ja menestymisen salaisuus on se, että meistä on ja tulee olemaan moneksi. Tämän osion tarkoituksena on jakaa sinulle tietoa, jotta pystyt ymmärtämään moninaisuutta paremmin. Ja kyllä, rakkaudesta lajiin, lähes 15 vuoden potkimisen jälkeen, sydämeni sykkii edelleen jalkapallolle.

Monimuotoisuus & inklusiivisuus

Monimuotoisuus tarkoittaa sitä, että joukkue on maalivahdista, puolustajista, keskikentästä ja hyökkääjistä muodostuva kokonaisuus. Tällöin joukkueesta löytyy monipuolista osaamista, vahvuuksia, eri näkökulmia ja lähtökohtia.

Inklusiivisuudella tarkoitetaan sitä, että jokainen pelaaja saa samat mahdollisuudet peliin osallistumiseen.

Jalkapallossa Fair play - Kaikki pelaa -sääntö tarkoittaa, että jokaisen on saatava yhtä paljon peliaikaa ja tilaisuuksia näyttää osaamistaan. Vaihtopenkkiä kuluttavat yhtä paljon siis valmentajan suosiossa olevat pelaajat kuin muutkin. Pelitavoista menestynein on pallon kierrättäminen pelaajalta toiselle. Pallon kiertäessä vastustajan puolustajat joutuvat hajaantumaan, jolloin luodaan pelikentälle tilaa ja täten parempia maalipaikkoja.

Tiedostamattomat ennakkoluulot

Tiesitkö, että se mitä ajattelemme vastustajien joukkueesta vaikuttaa myös omaan peliimme? Jos uskomme vastustajan olevan heikompi joukkue, pelaamme myös itse huonommin. Tämän takia yllätystappiot ovat yleisiä. Miksi tiedostamattomat ennakkoluulot ovat ansa, johon meistä jokainen lankeaa yhä uudestaan? Koska emme ole tietoisia niistä.

Aivomme lähtevät helposti toimimaan autopilotilla, jolloin suurin osa päivittäisistä toiminnoistamme, valinnoistamme ja päätöksistämme ovat automaattisia. Sen takia teemme yleensä tuttuja ja turvallisia valintoja tai päätöksiä. Pysähdymme harvemmin pohtimaan, miksi päädyimme tiettyyn valintaan. Meillä kaikilla on kuitenkin tiedostamattomia ennakkoluuloja, jotka ohjaavat meitä. Näissä tilanteissa emme yleensä edes huomaa, jos toimimme syrjivästi tai tuemme toiminnallamme syrjiviä rakenteita.

Ennakkoluulot voivat olla sekä positiivisia että negatiivisia, syrjiviä tai suosivia olettamuksia. Syrjinnän kriteereinä ne toimivat silloin, kun teemme valintoja, jotka pohjautuvat mm. sukupuoleen, liikuntakykyyn, ulkonäköön tai etnisyyteen. Itse muistan koulusta erään äidinkielen ryhmätehtävän. Valitsin omaan ryhmääni kaikki luokkakaverit, joiden kanssa pelasin fudista välitunnilla, etenkin ne jotka olivat hyviä siinä. Ilmeisesti ajattelin, että kaikki itseni kaltaiset henkilöt ja jalkapallotaiturit tulevat loistamaan myös tässä tehtävässä. Lopputulos oli tietysti toinen.

Emotionaalinen vero

Aloitin jalkapallon poikien joukkueessa viisivuotiaana. Lapsena oli helppoa kuulua joukkoon, sillä pienillä lapsilla on vähemmän ennakkoluuloja toisistaan. Tullessani vanhemmaksi aloin kuitenkin kuulla yhä enemmän kommentteja siitä, että olen erilainen kuin muut tai että olen väärässä paikassa. Kentälle meno alkoi pelottaa. Minua ahdisti, en pystynyt keskittymään harjoitteluun ja pelaamiseen, jonka seurauksena suorituskykyni laski. Emotionaalinen vero on kaikki se, mikä niin sanotusti harhauttaa sinua pelikentällä ajattelemaan pelin sijasta muita negatiivisia tunteita herättäviä asioita.

Emotionaalista veroa maksavat henkilöt joutuvat olemaan ympäristössä varuillaan ja suojelemaan itseään potentiaaliselta syrjinnältä tai epäoikeudenmukaiselta kohtelulta. Maksuvälineenä toimii henkilön oma hyvinvointi, terveys sekä mahdollisuus saavuttaa oma potentiaalinsa. Esimerkiksi työympäristössä turvattomuuden tunne, piilottelu, pelko ja häpeä vievät työntekijältä älyttömän paljon voimavaroja pois työpanoksesta. Siksi emotionaalista veroa joutuu maksamaan työntekijän lisäksi myös työnantaja sekä oma joukkue.

Joukkueen hyvinvointi buustaa mestarisuorituksiin

Tiedätkö sen inspiroivan tunteen kun olet samassa tilassa ihmisten kanssa jotka huokuvat intoa, onnellisuutta, itsevarmuutta sekä hyvää tahtoa? Tuntuu kun saisi ekstra-annoksen hyvää energiaa myös omaan päivään. Me kaikki haluamme ympäröidä itsemme hyvinvoivilla ihmisillä, joiden energia leviää myös meihin tai organisaatioomme. Avoin, turvallinen ja tukeva työympäristö on jokaisen yksilön eduksi sekä koko joukkueen eduksi. Kun jokaisella on mahdollisuus voida hyvin, se näkyy koko tiimin suoriutumisessa.

BIO

Dakota Robin on kansainvälinen ihmisoikeuskouluttaja ja puhuja. Dakota on transmies, joka ammattitaidollaan ja omalla tarinallaan yhdistää ihmisiä rikkomalla ennakkoluuloja ja vanhoja rakenteita. Dakota on kouluttanut vuosia eri alojen ammattilaisia, kuten lääkäreitä, poliitikkoja, psykologeja, kouluhenkilökuntaa sekä isoja kansainvälisiä yrityksiä siitä, kuinka voimme toimia paremmin itsemme ja muiden kanssa. Hän on erikoistunut monimuotoisuuteen, inklusiivisuuteen sekä seksuaali- ja sukupuolivähemmistöihin liittyviin kysymyksiin.

Dakota tunnetaan energisenä sekä inspiroivana nuorena suunnannäyttäjänä, joka levittää hyvää tahtoa ja rohkeutta ihmisiin sekä yhteiskuntaan.

Vammaisuuden stereotypiat mediassa hidastavat vammaisten ihmisten oikeuksien toteutumista

Perinteisellä medialla on keskeinen rooli tiedon välittäjänä, osana julkista keskustelua, agendan rakentajana ja näkökulmien valitsijana. Tiedonvälittäjän asema korostuu sellaisissa aiheissa, jotka eivät ole yleisölle tuttuja tai, joista he eivät saa suoraa tietoa. Median luoma kuva vammaisuudesta ja vammaisista ihmisistä on merkityksellinen muun muassa siksi, että moni muodostaa kuvansa vammaisuudesta täysin median kautta saatujen mielikuvien perusteella. Näin on, koska vammaiset henkilöt ovat syrjässä yhteiskunnasta liian monella elämänalueella, kuten työelämässä.

Poissulkevia asenteita vammaisia henkilöitä ja vammaisuutta kohtaan esiintyy ja on esiintynyt kaikissa yhteiskunnissa läpi historian. Länsimaissa vammaisuus on pitkään nähty ja nähdään osittain edelleen henkilökohtaisena tragediana ja epäonnistumisena. Tätä mielikuvaa on yritetty muuttaa 1960-luvulta lähtien, jolloin vammaisaktivistit alkoivat vaatia vammaisille henkilöille oikeuksia. Päätavoite oli saada yhteiskunta muuttamaan näkemystään siitä, miten vammaisuus tulisi ymmärtää: ei lääketieteellisenä ongelmana vaan poliittisena ja yhteiskunnallisena kysymyksenä.

Asenteet vammaisia ihmisiä kohtaan muodostuvat median kautta

Media on tässä yhteiskunnallisessa kehitysvaiheessa tärkeässä roolissa. Sillä miten vammaiset henkilöt esitetään mediassa, on valtava vaikutus siihen isompaan ja hitaampaan liikkeeseen, joka vaikuttaa sekä vammaisten henkilöiden omakuvaan että heidän asemaansa yleisesti yhteiskunnassa. Koska vammaiset usein esitellään mediassa yhä vain nimenomaan vammaisuuteen tai esteettömyyteen tai vammaispalveluihin liittyvässä kontekstissa, se jo osaltaan muokkaa asenteita vammaisia ihmisiä kohtaan, muuta myös vammaisten henkilöiden minäkuvaa lapsuudesta ja nuoruudesta lähtien ja vaikuttaa siihen, miten vammaiset henkilöt näkevät itsensä, tulevaisuutensa ja asemansa yhteiskunnassa. Muutosta tähän toisi se, että vammaiset näkyisivät myös haastateltavina ja asiantuntijoina muissa kuin vammaisasioissa: työntekijöinä, opiskelijoina, asiantuntijoina, palveluiden käyttäjinä siinä missä muutkin.

Yhdenvertaisuusvaltuutetun tekemässä selvityksessä vammaisten henkilöiden kokemasta syrjinnästä (Yhdenvertaisuusvaltuutettu, 2016) yli puolet vastaajista totesi, asenneilmapiirin vammaisia henkilöitä kohtaan olevan Suomessa huono tai erittäin huono. Kun selvityksen tuloksista keskusteltiin julkaisuseminaarissa, moni nosti esiin median roolin ilmapiirin muokkaajana. Negatiiviset asenteet ja ennakkoluulot elävät osittain siksi, että joukkoviestimet toistavat niitä.

Vammainen ihminen on mediassa joko uhri tai sankari

Tutkimustieto siitä, miten vammaisia henkilöitä ja vammaisuutta kuvataan mediassa, on aika yhtenäistä, ja negatiivisen kuvan yleisyys on ilmeinen. Media antaa vääristyneen kuvan vammaisista henkilöistä, vammaisuudesta ja vammaisten henkilöiden syrjintäkokemuksista, ja tämä vääristynyt mediakuva on osa vammaisten henkilöiden kokemaa rakenteellista syrjintää. Vammaisten henkilöiden kohtaamat asenteet eivät ainoastaan kumpua yksilöiden ennakkoluuloista vaan ovat rakenteellinen osa yhteiskuntaamme.

Vammaiset henkilöt kuvataan mediassa joko avuttomina, riippuvaisina uhreina tai rohkeina, selviytyjinä ja sankareina. Toiseus on vahvasti läsnä ja jopa huumorin aihe. Yhteistä on, että vammaisuus nähdään normista poikkeavana ja vammainen henkilö kuvaillaan puutteellisena ihmisenä. Vammaisia henkilöitä ei pyydetä puhumaan omista asioistaan, vaan usein heitä edustaa vammaton asiantuntija. Media myös vahvistaa kuvaa siitä, että vammaisuus on jotain pelottavaa.

Eri tutkijat kategorisoivat vammaisten henkilöiden rooleja mediassa hieman eri tavalla, mutta yhteistä rooleissa on lääketieteellinen näkemys vammaisuudesta ja se, että vammainen keho on viallinen ja se pitää parantaa. Mediassa esiintyy myös usein rooli, jota kutsutaan sankarivammaisuudeksi (englanniksi super-crip). Tässä roolissa vammaiset henkilöt ovat poikkeusyksilöitä, jotka tekevät miltei yliluonnollisia asioita voittaessaan vammaisuutensa tuomat haasteet. Arkiset asiat kuten työssä käyminen tai kotoa muuttaminen esitetään yllättävinä.

Mitä tarkoittaa tavanomainen elämä? Ja miksi se on tavoiteltavaa? Vammaisten henkilöiden elämää kuvataan mediassa usein vammattoman näkökulmasta verraten vallitsevaan normiin. Normaaliuden kehyksessä vammattomien ja vammaisten ihmisten vertailu toimii toki monessa jutussa tehokeinona osoittamassa, miten kohtuuton vammaisten henkilöiden tilanne on. Vertaamalla niin sanottuun normaaliin elämään, lukija voi ehkä paremmin ymmärtää, miksi tarvitaan muutosta, pelätään tai ollaan vihaisia. Normaaliuden läsnäolo tekee kuitenkin selväksi, mikä on näiden mediasisältöjen kohderyhmä - vammattomat ihmiset. Nämä vertauskuvat saattavat lisätä vammaisten henkilöiden ulkopuolisuuden tunnetta.

Vastakkainasettelu ei sovi ihmisoikeuskysymyksiä käsittelevään journalismiin

Median perinteiset uutiskriteerit sopivat huonosti aiheisiin, joissa käsitellään ihmisoikeusloukkauksia, esimerkiksi syrjintää. Ihmisoikeuskysymyksissä haetaan vastakkainasettelua, jossa vähemmistöön kuuluva pahimmassa tapauksessa joutuu puolustamaan omaa ihmisyyttään esimerkiksi poliitikkoa vastaan, jolle toisen identiteetti ja elämä on vain mielipidekysymys. Medialle niin tavallinen vastakkainasettelu luo kuvan siitä, että vammaisten ihmisten oikeuksien toteutuminen olisi jollekin toiselle ongelma tai johtaisi siihen, että joltain toiselta jää jotain saamatta. Tämä korostuu esimerkiksi median jutuissa, joissa käsitellään vammaisten henkilöiden koulunkäyntiä tai oikeutta opintoihin.

Vaikka tutkimus ei maalaa ruusuista kuvaa vammaisten ihmisten mediarepresentaatiosta olen huomannut, että mediassa on tapahtumassa positiivinen muutos: Uhrin asema on toki yhä läsnä, mutta mielenkiintoista on, että vammainen henkilö nähdään useammin yhteiskunnan, eikä oman vammaisuutensa uhrina. Vammaisuuden aiheuttamat haasteet mainitaan jutuissa nimenomaan niin, että ne antavat esimerkin siitä, miten yhteiskunta on esteellinen, toimii huonosti tai oikeuksien vastaisesti. Myös ableistisen terminologian käyttö on vähentynyt ja vammaiset henkilöt saavat useammin edustaa itseään. Tämä tosin tuo uusia haasteita, kun vammainen henkilö tai muu vähemmistön edustaja tahtomattaan joutuu edustamaan kokonaista vähemmistöryhmää.

Median rooli ei kuitenkaan ole enää itsestään selvä. Vammaisjärjestöt, vammaiset henkilöt ja heidän läheisensä eivät ole enää riippuvaisia perinteisen median luomasta kuvasta vammaisuudesta, kiitos sosiaalisen median. Sosiaalisen median kanavat ja internet antavat vammaisyhteisölle mahdollisuuden itse rakentaa monipuolista kuvaa itsestään ja parhaassa tapauksessa perinteinen media käyttää tätä tietoa ja ottaa opiksi. Kun median rooli ensisijaisena tiedonvälittäjänä ei tule enää yhteiskunnalta annettuna, ihmiset eivät enää myöskään automaattisesti hyväksy elitististä mediaa, jonka sisällön tekevät ja jonka kohderyhmänä ovat enemmistöön kuuluvat etuoikeutetussa asemassa olevat henkilöt. Median täytyy tulevaisuudessa ottaa yhä paremmin huomioon ne, joiden ääni ei yleensä kuulu, ja ottaa vähemmistöihin kuuluvat ihmiset paremmin mukaan sisällön tuottamiseen.

Miten voit toimittajana kehittää vammaisten henkilöiden mediarepresentaatiota?

Pohdi kenen näkökulmasta juttusi on tehty? Kuka on esimerkiksi kuviteltu lukija? Kuuluuko vammainen ihminen tähän lukijaryhmään?

Haastattele vammaisia ihmisiä muussa roolissa kuin heidän vammaisuutensa takia

Pohdi kenen ääni kuuluu jutuissasi vammaisista ihmisistä? Kuka edustaa vammaisten ihmisten mielipidettä?

Tarkkaile millä sanoilla kuvaat vammaisuutta tai vammaisia ihmisiä? Kuvaillaan vammainen henkilö joko uhrina tai sankarina? Onko vammainen ihminen jutussa itse aktiivinen toimija vai tarkastelun kohde?

BIO
Kirjoittaja on yhdenvertaisuusvaltuutetun viestintäpäällikkö, median moninaisuuskysymyksien asiantuntija ja entinen journalisti. (Yksi yhdenvertaisuusvaltuutetun tehtävistä viranomaisena on edistää yhdenvertaisuutta. Tähän kuuluu myös moninaisuuden huomioonottaminen viestinnässä ja julkisuudessa.)

Sanat ovat valtaa
Kuinka huomioida moninaisuutta sanavalinnoilla
Haukkuuko ulkona naapurin hauva vai rakki? Vaikka koira olisi sama, sanavalinta kertoo mielipiteemme ja ohjaa myös lukijan ja kuulijan mielikuvia. Harmittomilta tuntuvat sanat eivät ole neutraaleja, vaan ne rakentavat todellisuutta.

Sanavalintoihin tulee kiinnittää huomiota varsinkin silloin, kun puhutaan ihmisistä ja ihmisryhmistä. Erityisen herkkiä alueita ovat sukupuoli, etninen tausta, uskonto, ihonväri, vammat, sairaudet ja ikä. Toimittajia ohjaavat Journalistin ohjeet ja niissä kohta 26: "Jokaisen ihmisarvoa on kunnioitettava."

Maailma muuttuu koko ajan, ja kieli muuttuu samalla. Myös ajattelutapamme muuttuu: aiemmin korrekteina pidetyt sanat eivät enää ole yhtä asiallisia. Pitkään maailmaa on katsottu vain eurooppalaisen, valkoisen heteromiehen näkökulmasta, ja ihmisryhmiä on nimetty tästä näkökulmasta. Parin viime vuoden aikana on kuitenkin ruvettu kyseenalaistamaan tätä itsestäänselvyyttä. Kenellä on oikeus määritellä muita? Saako ihmisryhmä itse päättää, millä nimellä sitä kutsutaan? Tasa-arvokysymyksiä ovat nostaneet keskusteluun mm. Black Lives Matter- ja #meetoo-liike.

Tässä osiossa käydään läpi, miten puhua kunnioittavasti ihmisistä ja heidän ominaisuuksistaan. Tärkein ohjenuora on kysyä itseltään: Onko asia x pakko kertoa? Miksi? Voiko jutun rakentaa niin, ettei tarvita sanoja, jotka sulkevat toiset pois tai normaalistavat yhdet toisten kustannuksella?

Määritelmiä (vanha, nainen, maahanmuuttajataustainen jne.) kannattaa punnita siltäkin kannalta, että harva meistä haluaa tulla määritellyksi vain yhden piirteen kautta. Aina kannattaa kysyä myös, miten ihminen itse kuvailisi itseään.

Sanat ja niiden käyttötavat riippuvat myös kielestä ja kulttuurista. Jos sana on jossain kielessä loukkaava, se ei välttämättä ole loukkaava suomen kielessä. Toisaalta kaikkea ei kannata kääntää suoraan suomeksi.

Nyt käytössä olevien sanojen tyylilaji ja merkityskin voi myöhemmin taas muuttua. Uusia sanoja sepitetään ja lainataan suomeen toisista kielistä.

Paljon puhutaan myös representaatiosta. Tällä tarkoitetaan asian tai ajatuksen esittämistä sanoin ja kuvin. Samalla myös rakennetaan kuvaa, millainen esittämisen kohde on. Jos mediassa haastatellaan suomalaisia jäätelökioskilla ja mielimakunsa kertoo pellavapäisen lapsen lisäksi valkoihoinen pariskunta, pyörätuolissa istuva nuori ja huivipäinen, tummaihoinen nainen, tämä rakentaa kuvaa siitä, että "suomalainen" tarkoittaa monenlaisia ihmisiä.
Etninen tausta
Monet etnisten ihmisryhmien aiemmista nimityksistä ovat 2020-luvun Suomessa tyyliltään vanhentuneita tai halventavia. Esimerkiksi mustalainen on yleiskielessä romani, lappalainen on saamelainen. (Huom. Yhdyssanoissa on yhä asiallisia mustalaismusiikki, mustalaisprimas.) Vaikka sanalla ei suomessa olisi rasistista kaikua, sen tyylilaji voi muuttua nopeastikin muitten kielen vaikutuksesta, kuten kävi kesällä 2020 eskimolle. Nyt Kanadan, Grönlannin ja Alaskan inuittikieliä puhuviin alkuperäiskansoihin on hyvä viitata sanalla inuitti/inuiitti, Alaskassa ja Koillis-Siperiassa jupikkia puhuvat ovat jupikkeja.
Kantasuomalainen, kuka sellainen on?
Maahanmuuttajaa ja maahanmuuttajataustaista käytetään median kielessä usein vain kiertoilmauksena, että ihminen on kotoisin Lähi-idästä tai Afrikasta. Parempi olisi, jos pystyisi kertomaan ihmisryhmän taustasta tarkemmin - tai jättämään ilmauksen kokonaan pois.

Rotu ei ole suomen kielessä poissuljettu, mutta sitä käytetään harvemmin kuin esimerkiksi amerikanenglannissa. Vakiintuneissa yhdyssanoissa (rotusorto, rotumellakka) se on luontevaa kieltä, mutta uusia rotu-alkuisia yhdyssanoja ei kannata kuitenkaan tehdä. Usein sanan race voi suomentaa käyttämällä sanaa etninen, vaikka merkitys ei ole tarkalleen sama kuin amerikanenglannissa. Multiracial voisi kääntyä (taustaltaan) monietniseksi.
Ihonväri
Tarkkaa listaa tai rajausta ei voi antaa, milloin kannattaa kertoa ihonväri. Usein rikosuutisen yhteydessä ihonvärin kertominen leimaa ison joukon ihmisiä. Sanavalinnassa kannattaa ottaa huomioon tilanne ja konteksti. Ongelmana on se, ettei ole yhtä, joka paikkaan sopivaa sanaa. Ihonväriin viittaavien sanojen mielleyhtymät myös muuttuvat nopeasti.

Jos haastattelet yksittäistä ihmisestä, on määritelmiä hyvä pohtia hänen kanssaan: mikä on hänestä hyvä ja toimiva sana? Jos taas kirjoitat yleisellä tasolla, joudut tekemään ratkaisun itse tai pohtimaan kollegoitten kanssa.

Sanaa rodullistettu ei kannata yleistajuisessa tekstissä käyttää, ei ainakaan automaattisesti tummaihoisen synonyymina tai yleisterminä. Rodullistamisella tarkoitetaan sitä, että ihmisen ulkonäön perusteella päätellään hänen etninen taustansa ja häntä kohdellaan ulkopuolisena. Johdosta rodullistettu voidaan käyttää, kun viitataan tietynlaisen toiminnan kohteena olevaan ihmiseen: ulkonäön takia ihmiselle esimerkiksi puhutaan englantia, hänen oletetaan olevan islamin asiantuntija tai häntä ei haluta palkata töihin. Jos rodullistettua käyttää vain merkityksessä 'ei-valkoihoinen', ilmaus pitää usein sisällään ajatuksen, että valkoihoinen väestö automaattisesti syrjii muunvärisiä. Rodullistettu on viestinnässä hankala myös siksi, että sen merkitys on suurelle yleisölle epäselvä ja sana on joissain yhteyksissä epäluonteva.

Tällä hetkellä suomessa kohtuullisen neutraaleja sanoja ovat valkoihoinen, valkoinen, tummaihoinen, mustaihoinen, musta, ei-valkoihoinen, ei-valkoinen, afrosuomalainen, x-taustainen. Jos haastateltava itse käyttää (itsestään): ruskea, rodullistettu, poc (people of colour).
Sukupuoli ja seksuaalinen suuntautuminen
Saako sukupuolista kirjoittaa? Saa, mutta niin, ettei ketään suljeta pois teksteistä. Tämä tarkoittaa sitä, että stereotypiat ja normit tunnistetaan ("naiset ovat tällaisia, pojat tuollaisia") eikä niitä toisteta vahingossa. Sukupuolitietoinen viestintä ottaa huomioon myös sukupuolten moninaisuuden.

Käytännössä sukupuolitietoinen viestintä voisi tarkoittaa sitä, että jos kerrot sukupuolen, tee tämä valinta tietoisesti. Älä silti piilota ihmisiä tai kirjoita passiivissa. Termejä naisoletettu, miesoletettu ei kannata yleistajuisessa tekstissä käyttää, sillä oletettu voi olla kohteesta loukkaavaa ja lukijasta epäselvää. On parempi kirjoittaa ihminen, nuori henkilö tai lapsi, jos ei halua ottaa sukupuoleen kantaa.

Ilmaus molemmat sukupuolet tai vastakkaiset sukupuolet on hyvä korvata kirjoittamalla sukupuolet tai kaikki sukupuolet. Entä onko tekstissä tai sen kuvituksessa piilo-oletus, että perhe koostuu aina isistä ja äideistä? Poista tällaiset oletukset.

Muista symmetrisyys. Jos kirjoitat naispapeista, kirjoita myös miespapeista, älä vain naispapeista ja papeista. Samalla tavalla ontuva on ilmaus kuljettaja ja naiskuljettaja.
Mieti mies-sanan käyttämistä 'ihmisen' merkityksessä. Vaikka säädöksissä on useita mies-loppuisia termejä, joita on virallisissa asiakirjoissa käytettävä, voi toimittaja tehdä toisin. Kun journalistisessa tekstissä puhutaan jokamiehenoikeuksista, voisiko se olla kaikkien oikeudet? Samoin harkitse miehen käyttämistä ammattinimikkeissä: voitko vaihtaa neutraaliin titteliin? Ammattimies ammattilaiseksi, esimies esihenkilöksi, päälliköksi tai pomoksi? Sukupuolineutraaleja ammattinimikkeitä voi tarkistaa Duunitorista.

Joskus on hankala muistaa, miten kuvata sukupuolen moninaisuutta tai vaikkapa transsukupuolisia ihmisiä. Onko se sukupuolen korjaus? Mitä tarkoittaa cis? Tarkista termit, jos et ole varma.

Sukupuolesta ja seksuaalisesta suuntautumisesta kirjoittaessasi on hyvä kysyä haastateltavalta, miten hän haluaa itseensä viitattavan.
Intersektionaalinen näkökulma
Miten toimia, kun ihmisessä kohtaa monta eri tasa-arvonäkökulmaa, kuten köyhä, musta, vanha, nainen tms.?

Näe ihminen, ei vain jonkin ryhmän edustaja. Älä korosta tarpeettomasti hänen erityisyyttään. Älä leimaa. Kirjoita siten, että kyseessä on ihminen, jolla on ominaisuuksia ja ongelmia - ihan kuten meillä kaikilla.
Muista ainakin nämä:

1. Onko nimitystä tai määritelmää pakko käyttää? Miksi?

2. Mitä sanaa haastateltava itse suosii?

3. Mitä kollega tai työyhteisö suosii?

4. Voitko kysyä neuvoa järjestöstä tai yhdistyksestä?

5. Hyviä lähteitä ovat myös Setan Sateenkaarisanasto ja THL:n Tasa-arvosanasto

Muista armollisuus itseä ja muita kohtaan: asiat eivät ole helppoja, mutta yritetään tehdä kunnioittavia valintoja ja ottaa oppia mokista.

Kirjoittajasta: Riitta Hyvärinen on Suomen kielen maisteri ja toimittaja, joka työskenteli Kielitoimistossa kouluttajana yli 20 vuotta. Hyvärinen on erikoistunut median kieleen ja toimii nyt Ylen kielenhuoltajana ja Haaga-Heliassa viestinnän opettajana.
Kuva: Riitta Jäälinoja

Ota selvää, opiskele, kuuntele, tavoittele parempaa

"Jos ei tiedä tarpeeksi, valitsee ilmeisimmän kulman aiheeseen"
Mitä journalismin koulutukseen tarvitaan moninaisuuden näkökulmasta?

Olen jutellut viime vuosina kymmenien toimittajien kanssa aiheesta miten voisimme lisätä journalismin moniäänisyyttä. Yksi toistuvasti esille tuleva teema on koulutus. Journalistit ovat hyvin kärryillä siitä, että kouluttautumalla, hankkimalla lisää tietoa, syventämällä omaa osaamista journalismin laatu paranee. Journalismin moniäänisyys ja sen puutteet rakentuvat jokapäiväisten valintojen kautta, koskevat ne sitten rekrytointeja, uusien tuotteiden ideointia, aihevalintoja, haastateltavia, näkökulmia tai sitä, miten ja millaisin ennakko-oletusten varassa lähestymme haastateltavia ja kuvattavia.

Jos tietää enemmän, tekee parempaa jälkeä.
Poimin tähän muutamia ajatuksia, joiden idea toistuu moninaisuuteen liittyvissä keskusteluissa:
"Jos ei tiedä tarpeeksi, valitsee ilmeisimmän kulman aiheeseen. Helposti vahvistaa stereotypioita, jotka on jo todettu moneen kertaan stereotypioiksi." "Uteliaisuus on hyvä työkalu. Jos en kykene ymmärtämään jonkun todellisuutta, en pysty välittämään sitä yleisölle." "Jos toimittaja ei ole joutunut pohtimaan omaa identiteettiään ja tullut sivuutetuksi, voi helposti kuvitella, että yleisö ajattelee kuten minä."
Moninaisuuden idea ei ole, että korvataan jokin todellisuus, elämänpiiri tai maailmankuva jollain toisella, vaan se, että laajennetaan ääniä, kuvastoa, näkökulmia.

En usko, että moninaisuus-kurssin lisääminen muodollisen journalistikoulutuksen yhteyteen on ratkaisu moninaisuuden lisäämiseksi - sen voi toki tehdä, kannattaakin, mutta teemaan pitää perehdyttää myös meitä työssä olevia toimittajia.

Sen lisäksi, että toimittajan pitää itse lukea, ottaa selvää, ajatella, voi pyytää omilta pomoilta koulutusta, kouluttautumista ja konkreettisia toimia.

Tässä mielessä moninaisuus on sukua ympäristökriisille. Ei riitä, että ilmastoa käsitellään erillisaiheena, sen pitää olla mukana arkisessa uutisoinnissa olosuhteena ja lähtökohtana. Siitä pitää yksinkertaisesti tietää enemmän. Samoin on moninaisuuden laita. Sitä ei voi sysätä jollekin kurssille, palstalle tai yksittäiselle toimittajalle.

Moninainen sisältö on sellaista, jossa kaikki ovat mukana kokonaisina ihmisinä, eikä kenenkään oleminen typisty johonkin piirteeseen. Otan kliseisen esimerkin, koska toivon sen olevan ymmärrettävä: kun sisältö on moninaista, esimerkiksi budjettiriihtä, joululomaa tai liikennehankkeita tarkasteltaessa ei oleteta että kaikilla on palkkatyö, ydinperhe, joulu tai auto. "Tavallista suomalaista" voi edustaa hyvin monennäköinen ja -kokoinen - tavallinen suomalainen.

Yleisön näkökulmasta on kyse tämäntapaisista kysymyksistä: Löydänkö mediasta oman arkeni? Esiintyykö mediassa - tekijöinä tai toimijoina - kaltaisiani ihmisiä? Haastatellaanko liikuntarajoitteisia saavutettavuudesta vai EU:n elvytysrahastosta? Kenen kokemus korostuu ja kenen jää varjoon, kun tehdään koronauutisia?

Suomalaiset toimittajat ovat valtaosin valkoinen, koulutettu, kaupungeissa asuva, keskiluokkainen, ev-lut-perinteeseen kasvanut joukko. Journalismin opiskelijoita seuratessa näyttää siltä, että asia ei ole muuttumassa. Ala toki naisistuu kovaa vauhtia.

Suomen väestöpohja sen sijaan on muuttunut varsinkin kaupungeissa, ja muutos kiihtyy, kun kantaväestö ikääntyy.

Kysymys kuuluu: miten voisimme edistää sitä, että toimittajan työhön hakeutuisi ihmisiä laajemmalla kirjolla? Mitä pitäisi tehdä?

Pyrin selvittämään asiaa tulevina vuosina. Kuulen mielelläni, jos sinulla on ajatuksia tästä. Kiitos!

Reetta Räty
Kirjoittaja on toimittaja, yrittäjä, työelämäprofessori Tampereen yliopistossa (2020-2021). Hän tekee töitä journalismin moniäänisyyteen liittyvissä hankkeissa. Hänet saat kiinni sähköpostitse: reetta@rsb.fi.

Dialogit

Dialogi (Lue lisää)

Riikka Räisänen: Moninaisuus ja inkluusio osana toimituksen arkea

Moninaisuus ja inkluusio osana toimituksen arkea

Kuinka yhdenvertaisuutta voi edistää toimituskäytäntöjen tasolla? Haastattelussa Ylen uutis- ja ajankohtaistoimituksen päätoimittaja Riikka Räisänen.
Minkälaista seurantaa Ylen uutis- ja ajankohtaistoimituksen kolumneissa tehdään?
Meille on tärkeää, että Yle Uutisten kolumnistit ovat mahdollisimman moniäänisiä ja monimuotoisia. On myös tärkeää, etteivät kolumnistit tuota samoista asioista samanlaisia näkökulmia, vaan teemat olisivat myös erilaisia. Tavoittelemme sitä, että mahdollisimman moni löytäisi kolumneista itseään puhuttelevaa sisältöä. Meillä on 5.5 miljoonaa erilaista suomalaista, joilla on erilaisia kiinnostuksen kohteita.

Näistä syistä kolumneja ja niiden aiheita seurataan viikoittain ja vuositasolla. Seurattavia asioita ovat mm. ikä, sukupuoli, asuinpaikka, koulutustausta, ammatti, ajatusmaailma ja etnisyys. Tätä kautta voidaan esimerkiksi huomata, että kolumnisteina on enemmän miehiä kuin naisia. Toinen voi olla vaikkapa se, että kirjoittajista suurin osa toimittajia. Näitä asioita pitää sitten ajan kanssa lähteä tasapainottamaan, esimerkiksi monipuolistamaan tekijäkuntaa eri ammattikuntien näkökulmasta. Kolumneissa seurataan myös sitä, etteivät vähemmistöt puhu vain "vähemmistöasioista", vaan ihmiset voivat kirjoittaa hyvin monenlaisista näkökulmista taustasta riippumatta.
Millä muilla tavoilla moninaisuus ja inkluusio huomioidaan toimituksessanne?
Meillä on kansalliset journalistien ohjeet, Ylen omat eettiset ohjeet ja uutis- ja ajankohtaistoiminnan journalistiset periaatteet, jotka ovat meille ikään kuin pyhä kirja. Mutta työhön kuuluu myös jatkuva keskustelu ja itsereflektio siitä, miten me onnistutaan meidän tehtävässä. Moninaisuus- ja inkluusioasiat ovat ylipäätään nousseet todella voimakkaasti yleiseen keskusteluun. Kun yhteiskuntamme on yhä monimuotoisempi, myös journalismin on tärkeää heijastella tätä todellisuutta. Erilaisten ihmisten ,ajatusten ja elämänmuotojen täytyy näkyä ja kuulua meidän sisällöissä. Tämä sisältyy Ylen strategiaan.

Tärkein tapa ottaa näitä asioita huomioon on hyvin arkinen. Käymme päivittäin toimituksessa keskustelua siitä, ketkä pääsevät ääneen sisällöissä, sekä miten yhteiskunnan moninaisuus ja todellisuus näkyy meidän valinnoissa. Tämä on oikeastaan journalistinen perusasia.

On myös systemaattisia asioita, joita olemme ottaneet käyttöön työssämme. Muutama vuosi sitten havahduimme siihen, että haastateltavina on enemmän miehiä kuin naisia. Sukupuolijakauma oli pahimmillaan 70/30-suhteessa. Päätimme liittyä mukaan BBC:n 50/50-hankkeeseen, jonka myötä haastatteluvalintoja on alettu tehdä harkitummin. Tärkeintä on tietysti valita paras mahdollinen haastateltava.Mutta jos valinnanvaraa löytyy, niin silloin pohditaan tarkemmin, miten sisällöissämme esitetään asiantuntijuutta. Klassisissa uutis- ja ajankohtaislähetyksissä seuraamme puoluekantoja: tässäkin monipuolisuus ja tasapuolinen näkyvyys on tärkeää.

Viime vuonna palkkasimme toimittaja Reetta Rädyn tekemään moninaisuusselvitystä, jota varten hän haastatteli laajasti uutis- ja ajankohtaistoimituksen työntekijöitä. Hän kuuli ajatuksiamme ja kokemuksiamme, sekä mitä sokeita pisteitä aiheeseen liittyy. Selvityksen myötä on tapahtumassa paljon asioita. Esimerkiksi meillä aloitti juuri projektipäällikkö, jonka tämän vuoden päätehtävä on edistää moninaisuusasioita toimituksissa, journalistisessa työssä ja henkilöstössä. Syksyksi palkkaamme ulkopuolisen asiantuntijan hänen avukseen, eli meillä on silloin kaksi päätoimista työntekijää edistämässä näitä asioita.

Talon sisäinen henkilöstöä kouluttava Journalismin akatemia tarjoaa syksyllä aiheesta koulutusta. Meillä on myös tuore opas toimituksien sisäiseen käyttöön. Se käsittelee mm. kielenkäyttöä, sekä moninaisuutta ja inkluusiota. Järjestämme myös kaikille tiimeille ja toimituksille keskustelukierroksia, joissa käymme läpi näitä teemoja, kipupisteitä ja kehitettäviä asioita. Tämän vuoden lopulla alamme suunnitella pilottitavoitteita, jotta voimme seurata ja mitata moninaisuustyön onnistumista.
Aika paljon konkreettisia asioita on siis tekeillä! Millaisia kehitystarpeita olet huomannut journalistisen median kentällä moninaisuuden ja inkluusion näkökulmasta?
Yksi selkeä haaste on rekrytointi. Varmasti aika monen suomalaisen journalistisen mediatalon toimittajat ovat samasta puusta veistettyjä. Keskimäärin olemme kantasuomalaisia, keskiluokkaisia, keski-ikäisiä ja samalla tavalla koulutettuja. Uskon itse siihen, että mitä moninaisempi joukko toimittajia, sitä moninaisemmat äänet tulevat kuulluksi. Kuitenkin ajattelen journalistin ammattitaitoon kuuluvan myös kyvyn tuoda esille moninaisia näkökulmia. Hyvien juttujen tuottaminen ei välttämättä vaadi omaa lähtökohtaa, mutta se vaatii kuuntelua, oman position hahmottamista ja hyvän dialogin käymistä.

Moninaisuuden ymmärtämiseen liittyy vielä paljon yhteistä tekemistä. Asia on todella iso ja holistinen, kun ajatellaan niitä kaikkia erilaisia näkökulmia, ajattelutapoja ja elämänkokemuksia, jotka voisivat tulla kuulluiksi ja ymmärretyiksi. Uskon, että jos journalistinen media tsemppaa tässä paremmin, se voisi vähentää yhteiskunnan polarisoitumista ja jyrkkää vastakkainasettelua. Olemme erilaisia ja se monimuotoisuus hyvä asia.

Alalle tarvitaan erilaisia tekijöitä! Meillä Ylellä on harjoitteluohjelma, jonne nimenomaan toivotaan hakijoita monenlaisista taustoista. Ehkä meidän pitäisi yrittää tehdä alasta houkuttelevampi. Myös muiden alojen osaajille voisi tarjota täydennyskoulutusta journalistiikasta, jotta me voisimme saada alalle moninaisemmista taustoista tulevia henkilöitä.
Mikä on mielestäsi johdon rooli moninaisuuden ja inkluusion toteutumisessa media-alalla?
Johdon tehtävä on asettaa tavoitteita. Jos johto ei tavoitteellista asioita, niin ne jäävät tapahtumatta. Ei riitä, että puhutaan kauniita sanoja, näytetään kalvoja ja puhutaan strategiajargonia. Tavoitteiden on aidosti muututtava teoiksi. Asiat joita tavoitellaan täytyy aikatauluttaa, niitä täytyy mitata ja resursoida. Myös henkilöstö tarvitsee tukea: ei pidä olettaa, että ihmiset tekevät asioita itsestään, ja joskus tukea täytyy hankkia myös organisaation ulkopuolelta. Journalismi on ajattelua, jonka vuoksi vaikkapa omien tiedostamattomien ennakkoluulojen purulle ja yhteiselle keskustelulle on järjestettävä tilaa ja aikaa.
Teksti: Orna Ben Lulu / RARE Media

Dialogi (Lue lisää)

Ataà Agency & Inklusiiv: Parempaa bisnestä? Yhdenvertaisuus osana yritystoimintaa

Parempaa bisnestä? Yhdenvertaisuus osana yritystoimintaa

Moninaisuustyön johtamisesta ja juurruttamisesta organisaatioihin keskustelevat Ataá Agencyn Wanda ja Naomi Holopainen sekä Inklusiivin Katja Toropainen. Molemmat organisaatiot konsultoivat yrityksiä moninaisuuteen, inkluusioon ja yhdenvertaisuuteen liittyen.

WANDA: Mitä moninaisuudella ja inkluusiolla tarkoitetaan? Moninaisuudella viitataan ihmisten ominaisuuksien ja piirteiden eroavaisuuksiin. Erottavia tekijöitä ovat mm. ikä, sukupuoli, etninen tausta, kulttuuri, uskonto, koulutus, siviilisääty, seksuaalinen suuntaus, asenteet ja arvot, persoonallisuus sekä poliittinen ja taloudellinen asema. Inkluusio on taas sitä, että me saadaan erilaiset äänet kuuluviin myös siellä organisaation sisällä eri kulttuureissa ja yhteisöissä. Inkluusio tarkoittaa kulttuurista ja ympäristöllistä tunnetta yhteenkuulumisesta. Tätä toteutetaan käytännöillä, joilla eri taustoista tulevat ryhmät tai yksilöt hyväksytään, otetaan vastaa tai kohdellaan yhdenvertaisesti. Voidaan arvioida missä määrin työntekijöitä arvostetaan, kunnioitetaan, hyväksytään ja kannustetaan osallistumaan täysimääräisesti tietyssä yhteisössä. Kun moninaisuus ja inkluusio otetaan yhdessä huomioon, pystytään kunnioittamaan ja arvostamaan ihmisen identiteettiin kuuluvia eroja turvallisessa ja myönteisessä ilmapiirissä.

Mielestäni on tärkeää tuoda myös yhdenvertaisuus osaksi tätä keskustelua, koska yhdenvertaisuus yritysmaailmassa luo yhdenvertaisia mahdollisuuksia eri taustoista tuleville ihmisille päästä kiinni työelämään.

KATJA: Kun olin perustamassa Inklusiivia vuonna 2019, eivät termit "monimuotoisuus", "diversiteetti", "inkluusio" ja "osallisuus" olleet kovin yleisessä käytössä Suomen yritysmaailmassa. Minullekin suomenkielisten termien käyttäminen vaati aluksi totuttelua, vaikka englanniksi puhuin aiheesta luontevasti. Onneksi kahdessa vuodessa on tapahtunut paljon ja keskustelu Suomessa on mennyt huomattavasti eteenpäin. Inklusiivisuus, tai osallisuus työyhteisössä tai työkulttuurissa tarkoittaa sitä, että työpaikka on kaikille oikeudenmukainen ja kunnioittava, ja siellä jokainen voi tuntea yhteenkuuluvuutta ja osallistua yrityksen menestykseen. Inkluusiota vie eteenpäin esimerkiksi psykologisen turvallisuuden ja avoimuuden edistäminen organisaatiossa.

NAOMI: Yritysmaailmassa peräänkuulutetaan nyt moninaisuutta. Yrityksillä tarve on löytää moninaisia tekijöitä. Mutta useasti unohtuu se kaikkein tärkein. Inkluusio ja yhdenvertaisuus, jotka vaativat pidempiaikaista työtä, jotta työyhteisöstä voisi rakentua aidosti ihmisten monimuotoisuus arvostava. Tämän vuoksi ei voida puhua pelkästään moninaisuudesta. Termien tunteminen on tärkeää, mutta on tärkeää myös tuntea toiseuttamisen historiaa, jotta pystymme hahmottamaan maailmaa ja muuttamaan sitä. On myös muistettava, että sanasto ovat seurausta vallankäytöstä ja toiseuttamisesta, jolla ihmiset ovat luoneet jaottelun.

WANDA: Suomessa Black Lives Matters -liike on luonut tilaa keskustelulle, mutta olen huomannut, etteivät teot ole vielä puheiden tasolla. Toivoisin lisää proaktiivista tekemistä. Silloin kun nämä asiat eivät kosketa itseä henkilökohtaisesti, ei välttämättä nähdä ongelmia tai tarvetta muutokseen. Tämä johtaa siihen, että asioiden eteen ei välttämättä toimita aktiivisesti. Etuoikeutetussa asemassa on mahdollista päättää, milloin asiasta puhuu ja milloin ei. Myös liian pitkään valta-asemissa olevat ihmiset ovat sanelleet ja määrittäneet mitä ja miten asioita edistetään.

KATJA: Löysin nämä teemat ja ymmärsin niiden kriittisyyden yritysten menestymiselle työskennellessäni kansainvälisessä työympäristössä ja viettäessäni aikaa ulkomailla Slush-vuosinani. Suomessa on ehkä pitkään eletty illuusiossa, jossa olemme tasa-arvon mallimaa ja puhuttu vain sukupuolten tasa-arvoon liittyvistä asioista. Monimuotoisuus ja erilaisuus ovat kuitenkin paljon enemmän. Tutkimukset ja data näyttävät hyvin selkeästi, että Suomessa on paljon rakenteellisia ja yhteiskunnallisia haasteita, jotka suoraan heijastuvat työelämään ja ihmisten arkeen. Me tarvitsemme rohkeutta kohdata näitä teemoja ja keskustella sekä oppia lisää näistä asioista.

Konsulttiyhtiö McKinsey on tehnyt jo pitkään tutkimusta siitä, kuinka monimuotoiset tiimit ja organisaatiot ovat yhteydessä parempaan liiketoimintaan. Monimuotoisuus kulkee käsi kädessä inkluusion ja yhdenvertaisuuden kanssa. Tutkimusten mukaan inklusiivisemmat työkulttuurit todennäköisesti suoriutuvat paremmin, ovat innovatiivisempia ja pääsevät parempiin liiketoiminnan tuloksiin.

Lisäksi on osoitettu työpaikalla osallisuutta tuntevien ihmisten olevan tuottavampia, motivoituneempia, sitoutuneempia ja saavan paremmat mahdollisuudet osallistua työhön. Uudempi tutkimusteema on inklusiivinen johtaminen, koska johtajien aseman ja vastuu on kulttuuriasioissa merkittävä.

NAOMI: Tuntuu myös siltä, että keskustelu on jämähtänyt moninaisen tiimin ja inklusiivisten työyhteisöjen hyötyjen kertomiseen organisaation ja liiketoiminnan näkökulmasta.

WANDA: Ehkä se mikä on ollut itselleni suurin turhautumisen aihe on se, että asiaa joutuu vieläkin perustelemaan, vaikka tutkimuksia on kansainvälisesti paljon. Se ehkä osoittaa sen, että tarvitsemme tutkimusta Suomen kontekstissa, jotka todentavat mitä hyödyt ovat Suomessa. Tällöin tieto kulkisi eteenpäin.

Katjakin viittasi inkluusioon, jota tarvitaan moninaisuuden rinnalle. Tutkimukset ovat osoittaneet, että kun henkilöstöä rekrytoidaan moninaisuuden näkökulmasta, mutta ilman inkluusiota, niin usein nämä rekrytoidut henkilöt poistuvat yrityksestä vuoden sisällä. Ilman osallistavaa työkulttuuria, uudet työntekijät eivät pääse osaksi työporukkaa tai saa ääntään kuulluksi. Ilman ääntä on vaikea käyttää omaan potentiaalia, jolloin yrityskään ei hyödy siitä. Tämän vuoksi on tärkeää, että yritykset ymmärtävät moninaisuuden, inkluusion ja yhdenvertaisuuden kokonaisuutena. Jos halutaan vain moninaisuutta, niin se ei valitettavasti tuo hyötyjä yhteiskunnalle eikä yritykselle.

Suomi on siinä vaiheessa, jossa on vaan pakko ruveta miettimään sitä, miten johto ja yritykset saadaan moniäänisiksi ja miten luodaan inklusiivisia työympäristöjä, jotta voidaan myös kilpailla tässä globalisoituvassa maailmassa.

KATJA: Hyviä ajatuksia! Pitää varmistaa, että henkilöstö voi hyvin organisaatiossa. Moni yritys keskittyy rekrytoimiseen, mutta ei mittaa vaikka sitä, keitä organisaatiosta lähtee pois.

Tiimien monimuotoisuudella on vaikutusta myös kansainvälistymiseen, kuten siihen, kuinka hyvin joissain paikoissa pystytään tekemään bisnestä. Todella homogeeninen tiimi saattaa olla potentiaalisille rekrytoitaville tai asiakkaille "red flag".

NAOMI: Suomessakin on tosi paljon kansainvälistä osaamista, joilla on laajaa ymmärrystä eri kulttuureista! Olisi todella hyödyllistä, että tällaisia henkilöitä arvostettaisiin ja he saisivat enemmän valtaa. Tämä antaa suuren etulyöntiaseman eritoten yhä kansainvälistyvässä liiketoimintaympäristössä.

Johdon täytyisi pystyä myös ottamaan palautetta vastaan, olla valmis kehittymään ja menemään epämukavuusalueelle. Ei ole oikeastaan väliä mistä taustasta tulet, nämä asiat ovat epämukavia kaikille. On myös oltava armollinen muille ja itselleen, eikä tarttua jokaiseen yksittäiseen sanaan, vaan nähdä niiden sanojen takana oleva motiivi. Virheitä tulee aina tapahtumaan.

WANDA: Kukaan meistä ei tule olemaan koskaan täydellinen. Kyse on kuitenkin monimutkaisista aiheista ja yhteiskunta tulee muuttumaan koko ajan. Entistä globaalimpi maailma muuttuu yhä nopeampaan tahtiin, joten ne haasteet ja ongelmat mitä meillä on tänä päivänä, tulee olemaan erilaiset 10 vuoden päästä.

KATJA: Toi oli niin hyvä puheenvuoro!

On hyvä tiedostaa, ettei me olla täydellisiä ja mistä tämä johtuu. Olen huomannut, että yrityksissä on helpompi lähteä liikkeelle tai oppia ymmärtämään näitä asioita tarkastelemalla ensin omia ennakkoluuloja. Meillä kaikilla on ennakkoluuloja, olivat ne sitten tiedostettuja tai tiedostamattomia. Se voi auttaa ymmärtämään, miksi meillä on näitä haasteita. Usein tieto ja data, mutta myös erilaisten kokemuksien kuuleminen, auttavat ihmisiä tulemaan tietoisiksi näistä asioita.

WANDA: Asiaa voi edistää se, että siellä työyhteisössä on joku yksi innostunut kaveri, joka kyselee muilta, ovatko he kuulleet jotakin aiheeseen liittyvää ja vie kysymysten kautta asiaa eteenpäin. Ehkä tämä on toimivampaa kuin se, että joku latelee totuuksia. On hyvä tiedostaa, että muutos tapahtuu tosi, tosi hitaasti. Ja yksin on kuluttavaa tehdä muutosta. Tuen saaminen on tärkeää!

NAOMI: Ja on tärkeää millaisia roolimalleja, ihmisiä ja tarinoita ja narratiiveja me nähdään arjessa ja ylipäätään. Niillä on ihan valtava vaikutus meihin ja iso osa siitä vaikutuksesta voi olla myös alitajuista, mitä me ei välttämättä huomata tai tiedosteta. Tästä näkökulmasta myös medialla on paljon valtaa ja myös vastuu ja mahdollisuus tehdä positiivinen muutos.
Monimuotoisuudessa ei ole kyse siitä miten asiat ovat, mutta myös siitä miten ne näyttäytyvät joukkoviestimissä.
Teksti: Vilma Rimpelä / RARE Media

Dialogi (Lue lisää)

Ruskeat Tytöt ja RARE Media: Muutoksentekijät - kohti kestävämpää journalismia

Muutoksentekijät - kohti kestävämpää journalismia

Millaisena median tulevaisuus näyttäytyy omaehtoisen, vahvasti arvopohjaisen mediatoimijan näkökulmasta? Ruskeiden Tyttöjen toiminnanjohtaja Jasmina Amzil ja RARE Median toimitusjohtaja Vilma Rimpelä keskustelevat siitä, millaista on pyörittää omaa medialaboratoriota ja luovia murroksessa olevan media-alan ristiaallokossa. He peräänkuuluttavat inhimillisempää ja inklusiivisempaa toimintakulttuuria media-alalle.

VILMA: Aloitetaanko meistä? Miksi sä oot lähtenyt tekemään mediaa?

JASMINA: Se, miten päädyin media-alalle, liittyy alunperin kasvatukseeni. Meidän isä aina hoki meille: ole utelias, ole utelias. En lapsena ymmärtänyt, mitä hän sillä tarkoitti ja miksi se piti sanoa aina suomeksi, vaikka muuten puhuttiin lähinnä ranskaa; jotain tärkeää siinä lauseessa oli. Tutkimisesta ja asioiden ymmärtämisestä tuli kuitenkin iso osa sitä, miten mä olen maailmassa.

Nuorempana en nähnyt itseäni journalismissa, tai jos näin, olivat representaatiot ulkomaisia ja liittyivät yleensä johonkin vaaralliseen. Ihmiset, joihin samaistuin, joutuivat totuuden puhumisesta vaikeuksiin. Ajattelinkin nuorena, että koska olen kasvanut "vapaassa maassa", voisin käyttää sen vapauden täällä, ja kertoa ympäröivästä maailmasta. Aika nopeasti ymmärsin, ettei se tietenkään ole niin yksinkertaista.

Rasismin ja seksismin kaltaiset ongelmat, joita kohtasin lapsena ja kouluikäisenä, seurasivat korkeakouluun ja sitten työelämään. Ymmärrys yhteiskunnan epäkohdista kasvoi. Myös Suomessa journalismi kohtaa vastarintaa, ja toisaalta epäkohdat ulottuvat myös journalismiin itsessään.

Samat asiat, jotka ovat työntäneet minua mediasta poispäin, ovat kuitenkin myös vetäneet sitä kohti ja inspiroivat. Päädyin media-alalle muiden nuorten naisten rohkaisemana. Ensin kirjoitin kauppiksessa ollessani tiedekunnan lehteen kannanoton. Löysin Ruskeat Tytöt Median siinä kohtaa, kun Koko Hubara, Caroline Suinner, Ervin Latimer ja kumppanit olivat sitä perustamassa. Miten sä oot päätynyt Rareen?

VILMA: Kuva ja kuvalla kertominen, erilaiset dokkarit, herääminen yhteiskunnallisiin epäkohtiin ja toisaalta tarve purkaa omaa inspiraatiota sekä maailmantuskaa tekemiseen veivät opiskelemaan valokuvaa Lahden muotoiluinstituuttiin. Siellä jonkin sortin aktivisti alkoi herätä sisälläni. Kun muut käsittelivät tosi arkisiakin aiheita, huomasin haluavani itse käsitellä esimerkiksi sotaa ja pakolaisuutta. Oli tarve haukata kauhean isoja paloja, mutta samalla aktivismi tuntui vieraalta. Halusin tehdä jotain, missä mun osaamisesta voisi olla apua.

Rare syntyi niin, että vuoden 2018 alussa todettiin kaveriporukassa, johon kuului paljon median ja kulttuurialan tekijöitä, että olisi kivaa työskennellä yhdessä. Meidän nykyinen päätoimittaja Orna Ben Lulu ehdotti oman median perustamista, mikä tuntui kreisiltä idealta.

Lähdettiin tekemään inspiroituneina kansainvälisestä mediasta ja puhtaasti tarpeesta luoda mediaa, joka resonoisi nuorelle yleisölle. Uutisraivaaja-kilpailusta saatiin paljon sparrausta ideaan ja tajuttiin, että meitä yhdistävän aktivistivimman voisi purkaa tekemällä täysin kestävään kehitykseen perustavaa mediaa. Asiat eskaloituivat aika nopeasti, kun voitettiin kilpailu ja musta tuli toimitusjohtaja.

JASMINA: Samaistun eskaloitumiseen - kun RT syntyi, haluttiin tehdä vähän kaikkea ja asioita tapahtui nopeasti. [nauraa]

VILMA: Asioilla on välillä tapana mennä niin [nauraa]. Mitä media-alalle kuuluu tällä hetkellä sun ja Ruskeiden Tyttöjen vinkkelistä ja mitä teillä on työn alla?
Ala muutoksessa - mitä tapahtuu?

JASMINA: Onhan tää mielenkiintoista aikaa media-alalla, kun mediatalot kamppailevat olemassaolosta, lehdet lopettavat ja käydään keskustelua siitä, mikä on Yleisradion ja kaupallisten medioiden kilpailuasetelma. Isoja asioita tapahtuu isoissa paikoissa, ja huomaan pyöritteleväni usein kysymystä: miten tehdä tätä työtä kestävästi? Se on toisaalta kysymys ihan kaikilla, mutta varsinkin meidän kaltaisella medialla, joka keskittyy valmiiksi haastavalla kentällä aliedustettujen ihmisten näkökulmiin. Miten vähemmistömedia selviää tällaisessa ristiaallokossa?

Nämä ovat taustalla olevia suuria kysymyksiä tällä hetkellä, kun tehdään taas tauon jälkeen Ruskeat Tytöt Mediaa. Pyrimme löytämään tapoja tuoda yhteen kiinnostavia media- ja kulttuurialan tekijöitä sekä luomaan omista lähtökohdistamme keskustelua ja ymmärrystä. Toimintamme fokus on ihmisistä, hankkeista ja apurahoista riippuen ollut Ruskeat Tytöt Mediassa sekä RT LIT Akatemiassa, joista jälkimmäisessä etsimme median ja kirjallisuuden pariin uusia tekijöitä kurssitoiminnan ja mentoroinnin avulla. Jatkuvasti kuulostellaan, miten ja missä muodossa jatketaan tästä eteenpäin.

VILMA: Toi median ristiaallokko, samaistun siihen tosi paljon. Mehän mahtipontisesti todettiin Uutisraivaajassa, että me ratkaistaan tämä media-alan ansaintamallin ongelma. Ja se oli varmaan syy, miksi Helsingin Sanomain Säätiö lähti meitä tukemaan. Ei tässä ihan helpointa palaa kakkua olla haukattu. Etenkin kun puhutaan nuoren yleisön saavuttamisesta, joka on koko media-alan näkökulmasta tosi vaikea yleisö ja monesti perinteisen journalismin ulottumattomissa. Mutta kun tajuaa, että koko media-ala on tämmöisessä ihmeellisessä vaiheessa, ei ole yksin. Koetko, että media-ala olisi muuttunut sinä aikana, kun te olette tehneet Ruskeita Tyttöjä? Jos on, niin miten?

JASMINA: Me ollaan aina keskitytty kysymykseen, ketkä tekee mediaa ja ketkä ei? Miten se vaikuttaa siihen, millaista mediaa tehdään? Ollaan vielä nuori toimija, joka syntyi tarpeeseen laajentaa ruskeiden ihmisten representaatioita suomalaisissa ja pohjoismaisissa medioissa. Kun keskitytään tällaiseen ongelmaan ja aiheeseen, tuntuu usein siltä, että mikään ei muutu.

Mutta jos katsotaan muita ilmiöitä ja media-alaa ylipäätään, niin totta kai on muutosta. Samaan aikaan kun toisaalla mennään yhä enemmän kohti klikkien kalastelua, toisaalla on syntynyt hankkeita hitaan journalismin puolesta. Näen paljon yritystä pitää kiinni merkityksellisyydestä, arvopohjasta ja ylipäätään siitä, mitä journalismi on ja miksi se on tärkeää.

Näen sekä myönteisenä asiana että haasteena sen, että kuka tahansa voi tehdä mediaa nykypäivänä. Me ollaan perustettu oma media ja sitä kautta saatu myös muutettua yhteiskunnallista keskustelua. Ei tietenkään yksin, se on monen tekijän yhteissumma. On tosi tärkeää, että kynnys päästä ääneen ja osallistua on pienempi.

Silti mä olen huolissani perinteisen median säilymisestä ja sen arvostuksesta, varsinkin nuorten kohdalla. On hälyttävää, jos ei tunnisteta, mikä on mediatalon ero suhteessa vaikkapa Instagramiin tai YouTubeen. Mikä sisältö on "legit" ja mikä ei. Toisaalta näen hyvää siinä, ettei tekeminen ole niin kankeaa. Journalismi kärsii, jos ainoastaan jokin vanha, kuiva ja samanlainen on aina vain se oikea tapa tehdä. Teette Raressa tärkeää työtä tässä.

Monimuotoisuudelle on yhtä enemmän kysyntää, mutta eri asia on, näkyykö muutos konkreettisesti ja mitkä ovat oikeasti kestäviä tapoja muutoksen tekemisessä. En ihmettele, että isot mediatalot sanovat, että eihän tänne hae ketään (vähemmistöistä). Tunne siitä, kuulutko tähän keskusteluun vai et, muodostuu aikaisessa vaiheessa ihmisen elämää. Senkin takia koen RT LITin kaltaiset projektit ja yhteistyön jatkamisen erilaisten organisaatioiden kanssa tärkeinä: koulun ja koulutuksen merkitys osallisuuden vahvistamisessa on iso. Miten itse näet muutoksen?

VILMA: Se, mitä te teette RT:llä on todella tärkeää ja mekin ollaan Raressa yhä enemmän herätty koulutuksen ja mediakasvatuksen edistämisen tärkeyteen, osin tämän oppaan taustalla olevan RARE X Diversity-tutkimuksen myötä, mutta myös jo aiemmin.

Katson itse media-alaa uuden tyypin näkökulmasta, koska kiinnostuksesta huolimatta olen ajatellut, että ilman akateemista koulutusta mun ei edes kannata yrittää toimia alalla.

Sukeltaminen media-alaan ja journalismiin on saanut miettimään esimerkiksi sitä, miten kestävän kehityksen, ilmastonmuutoksen ja ekokriisin aiheista puhutaan. Erityisesti nuorten kohdalla ilmastoahdistus ja ilmaston aiheuttamat vaikeat tunteet ovat todellisia. Lisäksi moninaisuuden puute mediassa on noussut esille, kun ollaan tehty Kenen tietoo-opasta. Projekti ollut pitkä ja opettavainen tie.

Vaikka välillä kokee olevansa aika yksin näiden aiheiden kanssa, moni media-alan tekijä kokee ne oleelliseksi ja tärkeiksi. Maailmantuskaa helpottaakseni koetan keskittyä kaikkiin siisteihin juttuihin, mitä jengi tekee, nähdä ja tukea niitä. Haluaisin uskoa, että ollaan menossa parempaa kohti.

Viime vuonna haastatellessani nuoria ilmastoaktivisteja huomasin selkeästi turhautumisen ja nuorten väsymisen vaikuttamiseen. Olisi tosi tervetullutta kuulla enemmän puhetta siitä, että tämä on todella uuvuttavaa aikaa meille kaikille. Muutostyön puskeminen ja tunne siitä, että mikään ei riitä vaikka kuinka tekee, vaatii lempeyden ja armon löytämistä.

JASMINA: Oon huomannut samaa taisteluväsymystä. Huolestun etenkin, kun näen itseäni nuoremman ihmisen väsyvän. Vähemmistöstressiin liittyy tietenkin lisäksi se, että ei ole samalla tavalla paikkaa jossa voisi vain olla. Aktivismin voi periaatteessa lopettaa, mutta et voi ikinä lopettaa olemasta esimerkiksi rodullistettu ihminen. Asioita tapahtuu sinulle jatkuvasti, ihan sama, minne menet. Se, että mä haluan vaan olla ja tehdä asioita lähtökohdistani, nähdään itsessään jo radikaalina. Tämä yhdistettynä siihen, että olet aktiivinen ja yrität muuttaa asioita, ja vieläpä uudistaa niitä muutoksen tekemisen tapoja - se on välillä liikaa.

Mä oon miettinyt tosi paljon sitä, että miten tässä systeemissä pystyy edes tekemään semmoista mediaa, jossa kynnys tekemiseen on matala. Ei pitäisi olla niin, että mukaan pääsevät vain ne, joilla on voimavaroja, jotka jaksavat parhaiten. Tekin olette Rarella päätyneet tekemään mediaa omalla porukalla, ettekä vaikkapa isommissa mediataloissa. Voisitko sä nähdä, että te olisitte joskus osana jotain isompaa ja perinteisempää?
Yksin vai yhdessä?

VILMA: Hyvä kysymys. Me ollaan Rarena haluttu tehdä eri medioiden kanssa yhteistyötä ja tutkia meidän tekemisen tapoja suhteessa muihin. Syy siihen, miksi me ollaan lähdetty tekemään itsenäisesti eikä jonkun mediatalon kautta, on se, että ollaan haluttu työskennellä omaehtoisesti ja rajoituksetta. Mokailla, tutkia ja löytää. Medialaboratorio terminä kuvastaa hyvin sitä meidän tapaa tehdä, että me vaan tutkitaan ja tyypataan ja katsotaan, toimiiko vai ei. Siinä on ihana rauha.

Tässä opasta varten tekemässämme tutkimuksessakin on noussut esiin se, että yhdeksi moninaisuuden esteeksi mediataloissa koetaan juuri kiire. Haluanko mä työskennellä paikassa, jossa on koko ajan hirveä kiire? On tietysti tosi etuoikeutettua huudella, kun meidän toiminta pyörii tällä hetkellä paljon Helsingin Sanomain säätiön tuella. Mutta ollaan haluttu hyödyntää tämä mahdollisuus tehdä rauhassa ja tutkia uudelleen niitä systeemejä, purkaa tekemisen tapoja palasiksi. Miten me tehdään henkilökuvaa, miten me tehdään haastatteluja, miten me rakennetaan syvällisempiä representaatioita? Siihen menee aikaa, että pääsee kärryille toisen ihmisen keloista, ja että luova prosessi käydään yhdessä läpi.

Lehtitalossa kuvanneena tiedän, että kolmet kuvaukset päivässä on ihan erilainen realiteetti. Vaikka kunnioitan tekijöitä, mietin silti, voisiko kiireettömyyttä löytää. Mitä jos uudelleen priorisoinnin kautta löydettäisiinkin yhä parempia ja kestävämpiä, sensitiivisempiä tapoja tehdä mediaa? Mistä pitäisi luopua, ja ollaanko siihen valmiita? Nähdäänkö sellaisessa arvoa? Omassa tekemisessä haluan, ettei näitä arvoja kyseenalaistettaisi.

Pitkän linjan journalisteilla on osaamista, jota ei voi saada muuta kuin vuosien työllä. Kaipaisin sen rinnalle yhteistä, sparraavaa ja rohkaisevaa säveltä. Että hei, sun näkökulma on tervetullut, vaikka se onkin täysin vieras meille. Itsensä kokeminen arvokkaaksi, eikä osana jotain hierarkiaa, jossa saa puhua vain tietyssä pisteessä, olisi tärkeää.

JASMINA: Samaistun vahvasti ideaan medialaboratoriosta myös RT:n osalta. Meihin on sisäistetty tapa, miten me katsotaan maailmaa ja miellytetään sitä, mikä on normi. Varsinkin aliedustettuun ryhmään kuuluvalle ihmiselle, joka ei vielä ole kirjoittanut paljon julkisesti, ja vaikka olisikin, voi olla ihan uutta, että pyydetään kirjoittamaan "meiltä meille". Sen ymmärtäminen, että voi kirjoittaa myös yleisölle, jolle aiheita ei tarvitse juurta jaksaen selittää, on itsellenikin joka kerta prosessi. En aina onnistu laittamaan opettamista ja miellyttämistä sivuun ja keskittymään siihen, mikä on oman kokemukseni ydin.

Sama ilmiö näkyy myös silloin, kun halutaan lisätä monimuotoisuutta ilman, että se on sisäänkirjoitettu toimintatapoihin. Monimuotoisuus saattaa näkyä ensin ruskeina ihmisinä, jotka puhuvat pelkästään rasismista tai ruskeuden kokemuksesta. Sekin liittyy kiireeseen ja resursseihin. Jos sulle annetaan yksi paikka, yksi mahdollisuus ja pieni määrä resursseja, yleensä käytät sen siihen, mikä on ensisijaisen tärkeää. Sitten jos annetaan aikaa ja resursseja ympärille, niin voit päästä siihen, että tutkit ja mietit, kokeilet.

Monimuotoisuuden puutteessa on lopulta kyse kohtaamisongelmasta: tekijäkunnan pitäisi tuntea sekä itsensä, että yleisönsä. Mutta onko ratkaisu se, että meillä on monia pieniä toimijoita? Onko perinteisissä rakenteissa mahdotonta tehdä sitä, mitä haluaa tehdä, tai ylipäätään puhua kaltaisellensa yleisölle?

VILMA: Niinpä. Muualla maailmassa esimerkiksi isommat mediatalot ovat lähteneet tukemaan startup-medioita. Tukholmassa oli sellainen Metro-lehden keissi, jossa lähdettiin tukemaan nuorta porukkaa, joka halusi tehdä sisältöä omalla äänellään. He saivat oman aukeaman ja lopulta oman lehden.

Tällaiset rohkeat avaukset voivat johtaa mielenkiintoisiin juttuihin. Isot mediatalot tekevät rohkeita valintoja jo nyt, mutta pystyisikö sitä yhdistämään omaehtoisuuteen ja vapauteen poiketa normista? On aika paljon vaadittu, että pitäisi tehdä samaan aikaan alaa uudistavaa ja mullistavaa työtä, ja sitten pitäisi vielä keksiä koko ajan bisneksiä, tehdä rahaa.

JASMINA: Toivoisin media-alalle lisää yhteistyötä ja avoimuutta: avataan ovia ja opitaan toisiltamme. Siinä ei pitäisi olla mitään erikoista tai hienoa, että me tehdään nuorille mediaa, tai että me huomioidaan myös vähemmistöyleisöt, mikä on siis iso määrä ihmisiä Suomessa. Valitettavasti sekin on jo muutosta tässä ajassa, että me tehdään journalismia naisten toimesta.

Meillä on paljon opittavaa ihmisiltä, jotka ovat olleet alalla pitkään. Mutta uskallan väittää, että myös pitkän linjan tekijöillä on paljon opittavaa meiltä. Muutos vaatii sen, että se tehdään yhdessä ja tulemme toisiamme vastaan. Visio ei voi tulla vain ylhäältä alaspäin. Kun joku sanoo, että tästä tehdään juttu ja se tehdään näin, on siihen vaikea tuoda enää uutta ja freesiä näkökulmaa. Eikä auta, että lisäät sinne ruskean emojin. [nauraa]

VILMA: Kyse on dialogista tai jopa laajemmasta keskustelusta valmiiksi määriteltyjen raamien ja kehyksien sijaan.Mikä olisi sun mielestä ihanteellinen tai utopistinen mediaympäristö?
Unelma paremmasta
JASMINA: Ensimmäisenä tulee mieleen iso joukko ihmisiä tekemässä paljon erilaisia juttuja! Kaipaan myös proaktiivista tekemistä reaktiivisuuden sijaan. Usein kun vähemmistöihin liittyvät kysymykset nousevat mediaan, samat asiat toistetaan uudestaan ja uudestaan ja uudestaan, eikä me välttämättä opita yhtään mitään.

Kertakäyttökulttuuri, mikä meillä on muutenkin, pätee myös mediaan. Sen takia itselleni utopistinen media olisi sellaista, joka kestää aikaa. Totta kai uutiset ovat tärkeitä, mutta taustoittaminen niissäkin sitoo uutisen kontekstiin: se kertoo myös, mitä on ollut, mitä tulee olemaan ja mitä on nyt.

Ja kyllä mäkin kaipaan hitautta siihen, vaikka oonkin aika nopea liikkeissäni ja saan siitä palautettakin. Hitaus on itsellekin oppimisprosessi. Mitä sulle tulee mieleen utopistisesta mediasta?

VILMA: Samaa mieltä, että tottakai uutisia pitää tehdä. Mutta se, että saa rauhassa syventyä aiheeseen, että siihen on tilaa ja että ajan ottamista arvostetaan. Tässä varmaan tullaan paljon, paljon syvempiin kysymyksiin, että miksi sitten on koko ajan kiire. Jos puhutaan utopiasta, niin siellä sitä rauhaa olisi tehdä ja sitä kautta hyvinvointi lisääntyisi tekijäkunnassa. Mä uskon, että sitä kautta myös ne sisällöt olisi yhä hienompia kuvia tästä todellisuudesta, koska sitä journalismin pitäisi pystyä tekemään, reflektoimaan tätä yhteiskuntaa.
Keskustelemassa:
Jasmina Amzil on Ruskeat Tytöt ry:n toiminnanjohtaja, KTM, median ja markkinoinnin sekatyöläinen, isosisko, pikkusisko, ystävä ja kumppani.

Ruskeat Tytöt Media on Ruskeat Tytöt ry:n verkkojulkaisu, joka on sitoutunut keskittämään ja normalisoimaan Ruskeiden naisten ja aliedustettua sukupuolta olevien ihmisten näkökulmia suomalaisessa ja pohjoismaisessa mediassa.

Vilma Rimpelä on RARE Median toimitusjohtaja, visuaaliseen kulttuuriin intohimoisesti suhtautuva valokuvaaja, innokas ulkoilija, sisko, tytär, kumppani ja ystävä.

RARE Media on uuden sukupolven mediatalo, joka tuottaa journalistista sisältöä kestävän kehityksen tavoitteiden lähtökohdista. RARE on Suomen ensimmäinen pelkästään sosiaalisessa mediassa julkaisuja tuottava journalistinen media, joka kuuluu Julkisen sanan neuvoston itsesääntelyn piiriin.
Teksti: Ruskeat Tytöt ja RARE Media

Muut sisällöt

Tekijät

RARE Media

Vilma Rimpelä, toimitusjohtaja

Orna Ben Lulu, päätoimittaja

Jan Huhtanen, tuottaja

Emmi Huhtanen / vapaa toimittaja

Sara Saarelainen, infografiikat

Yhteistyössä

Sanna Spisák / Turun yliopisto

Naomi Holopainen / Ataá Agency

Wanda Holopainen / Ataá Agency

Tutkimushaastateltavat

Leena-Maija Rossi / Helsingin yliopisto

Koko Hubara / vapaa toimittaja

Markku Niskanen / Helsingin Sanomat

Saara Särmä / Tampereen yliopisto

Lloyd Libiso / Yle

Emmi Nuorgam / vapaa toimittaja

Camilla Haavisto / Helsingin yliopisto

Eeva Lehtimäki / MTV

Iina Artima-Kyrki / Me Naiset

Kaarina Nikunen / Tampereen yliopisto

Vieraskynät & Dialogit

Dakota Robin

Maria Swanljung

Riitta Hyvärinen

Reetta Räty

Riikka Räisänen

Wanda Holopainen

Naomi Holopainen

Katja Toropainen

Jasmina Amzil

Kiitos myös:

Eeva Värtö / valokuvaaja / AD

Olli Seuri / Yle

Aapo Huhta / valokuvaaja

Kirsi Koivuporras ja Anna Jäppinen, Viestintä ja kehitys-säätiö

Sara Vainio ja Pauliina Grönholm, Helsingin Sanomat

Rahoittajat

# data[].attributes.attachment_link.title
Kenen Tietoo? - Opas moninaisempaan ja inklusiivisempaan journalismiin

# data[].attributes.attachment_link.description
Kuvaako journalismi yhteiskuntaa, tai tulisiko median kuvata yhteiskuntaa sellaisena kuin se on? Nämä kysymykset jakoivat mielipiteitä tätä opasta varten tehdyissä Lue lisää Kaikki vieraskynä-kirjoitukset Kuvaako journalismi yhteiskuntaa, tai tulisiko median kuvata yhteiskuntaa sellaisena kuin se on? Nämä kysymykset jakoivat mielipiteitä tätä opasta varten tehdyissä media-alan ammattilaisten ja tutkijoiden haastatteluissa.

# data[].attributes.headline
EU ja sananvapaus -korttipakka tulostettavaksi

# data[].attributes.subject
EU ja sananvapaus -korttipakka tulostettavaksi

# data[].attributes.body
Tulostusohje:

1. Tulosta tiedosto kaksipuoleisena.

2. Valitsen asetukseksi vielä Käännös pitkän reunan yli

3. Leikkaa kortit käsin paperista. Kortteja tulostuu 9 per sivu.

# data[].attributes.attachment_link.title
Lataa opas Medianäkyvyyttä nollasta sataan

# data[].attributes.attachment_link.description
Ansaittu medianäkyvyys on arvostetumpaa, uskottavampaa sekä usein myös edullisempaa verrattuna esimerkiksi mainontaan. Siksi sitä kannattaa tavoitella.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Mitä seniorin on hyvä tietää digiasioista tullakseen auttavasti toimeen arjen asioinnissa? Alle on koottu tarkistuslistoja, joiden avulla seniori voi arvioida omaa digiosaamistaan. Tarkistuslistat toimivat itseopiskelun tukena hieman digitaitoja jo omaavalle seniorille ja niitä voi käyttää myös digiopastuksen apuna.

ENTER ry:n vapaaehtoiset ovat tehneet tarkistuslistat soveltaen Kansalaisopistojen liiton Kansalaisen digitaidot -kurssimallia 2018 (pdf, 17 sivua). Listoille on poimittu perustason tarpeellisia taitoja älypuhelimesta, tabletista, tietokoneesta ja digipalveluista hyödyntäen Enterin digiopastuksissa karttuneita kokemuksia.
Älä säikähdä listojen laajuutta. Poimi niistä sinulle soveltuvat asiat, vinkit ja linkit ohjeisiin.
Seniorin digitaitojen tarkistuslistat
Tulosta lista, niin voit helposti rastittaa haluamasi kohdat. Jos haluat mielummin tallentaa pdf:n koneellesi ja rastittaa ruutuja tiedostossa, se onnistuu Adobe Acrobat Reader -ohjelman avulla. (pdf-ohje, 1 sivu)

# data[].attributes.attachment_link.description
Mitä seniorin on hyvä tietää digiasioista tullakseen auttavasti toimeen arjen asioinnissa? Alle on koottu tarkistuslistoja, joiden avulla seniori voi arvioida omaa digiosaamistaan. Tarkistuslistat toimivat itseopiskelun tukena hieman digitaitoja jo omaavalle seniorille ja niitä voi käyttää myös digiopastuksen apuna. ENTER ry:n vapaaehtoiset ovat tehneet tarkistuslistat soveltaen Kansalaisopistojen liiton Kansalaisen digitaidot -kurssimallia 2018 (pdf, 17 sivua).

# data[].attributes.attachment_link.title
Vol 34 Nro 4 (2020): Teemanumero Ikääntyvän yhteiskunnan käsikirja

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Tässä artikkelissa kerrataan disinformaation lajit ja pelataan disinformaatiobingoa.

Disinformaatiolla tarkoitetaan harhaanjohtavaa tietoa. Joskus ihmisiä halutaan johtaa harhaan tahallaan, joskus se tapahtuu tahattomasti.

Tahattomasta harhaanjohtavasta tiedosta käytetään termiä misinformaatio. Raja disinformaation ja misinformaation välillä ei ole aina selvä.

Kertaa alta disinformaation lajit ja pelaa disinformaatiobingoa. Voit etsiä itse esimerkkejä alla olevista disinformaation lajeista ja ruksia niitä ruudukosta löytämässäsi järjestyksessä. Bingoa voi myös pelata tunnistamalla opettajan esittämiä esimerkkejä.

Tätä bingoruudukkoa voi myös täyttää pitkäaikaisena seurantatehtävänä, jolloin bingoa täydennetään sitä mukaa, kun disinformaatiota tulee vastaan. Pitkäaikaista seurantabingoa varten bingopohjan voi myös tulostaa.

Koululinkillä on Facebook-sivullaan ladattavissa myös tyhjiä ja värikkäämpiä bingopohjia tulostestettavaksi, 9-ruutuinen ja 16-ruutuinen. Niitä voi käyttää myös muihin mediaseurantatehtäviin.

Disinformaation lajityyppejä

Yksinkertaisimmillaan harhaanjohtava tieto voi olla virhe tai huhu, joka saattaa levitä tarkistamattomana isollekin yleisölle internetissä.

Valeuutinen on paikkansapitämättömiä väitteitä sisältävä, uutiseksi muotoiltu teksti tai video. Valeuutinen voi olla kokonaan keksitty tai perustua hatarasti tositapahtumiin. On myös olemassa valemedioita, jotka muistuttavat journalistisia julkaisuja ulkonäöltään, mutta eivät tarkoitusperiltään.

Mainos voi myös olla harhaanjohtava. Esimerkiksi kosmetiikkamainokset lupaavat usein liikoja, sillä suuri osa tuotteen vaikutuksesta voidaan saada aikaan kuvankäsittelyohjelmalla. Nykyään myös tuotteiden viher- tai pinkkipesu ovat yleisiä harhaanjohtamisen muotoja mainoksissa. Viherpesu tarkoittaa tuotteen tai palvelun ekologisuuden liioittelua ja pinkkipesu sitä, että yritys ottaa seksuaalivähemmistöt huomioon toiminnassaan.

Harhaanjohtavaa mainonnassa voi sisällön lisäksi olla myös se, miltä mainokset näyttävät. Journalistisesti toimitettujen juttujen ja mainosten ulkonäkö ovat yhdenmukaistuneet ja asettelukaan ei välttämättä paljasta heti jutun tarkoitusta. Advertoriaaleja ja natiivimainontaa voi olla vaikea tunnistaa toimituksellisten juttujen seasta, vaikka ne pitäisi merkitä selkeästi mainoksiksi. Joskus myös piilomainontaa voi päätyä journalistiseen juttuun, ja jatkuvasti yleistyvät kaupalliset yhteistyöt saattavat jäädä somessa merkitsemättä.

Populismi tarkoittaa kansan enemmistön suosion tavoittelua etenkin kansaa villitsevin keinoin. Populistiselle puheelle on tyypillistä esimerkiksi maahanmuuton yksinkertaistaminen, EU:n vastustaminen ja menneiden aikojen ihannointi. Populistilla ei välttämättä ole esittää kunnon perusteluja väittämilleen tai rakentavia ehdotuksia asioiden hoitamiseksi.

Propaganda on tyypillisesti valtio- tai puoluejohtoista mielipiteen muokkausta. Usein tarkoitus on korostaa vastakkainasettelua korostamalla vastapuolen pahuutta tai huonoutta ja oman puolen hyvyyttä. Propagandaa levitetään erityisesti sota-aikana, mutta myös osana kybersotaa.

Näennäistiede tarkoittaa tieteeltä vaikuttavaa tutkimusta tai hoitomenetelmää, joka ei kuitenkaan oikeasti perustu tieteeseen. Näennäistieteen levittäjä voi uskoa oppiinsa tai menetelmäänsä vilpittömästi, mutta pahimmillaan näennäistiede voi olla hengenvaarallista.

Salaliittoteoria on oletus jonkinlaisen salaliiton olemassaolosta. U Salaliittoteorioita on aina, mutta internet on niiden leviämiselle suotuisaa maaperää.

Satiiri on tekstilaji, jonka tarkoitus on naurattaa. Satiirin aiheet ovat usein poliittisia ja esitystapa saattaa muistuttaa uutisia. Aihetta käsitellään huumorin keinoin, kärjistäen ja pilkaten. Yleisö saattaa luulla satiiria todeksi, jos sitä ei lue tai katso loppuun asti ja tulkitse huumoriksi.

Järjestäytynyttä laatimista ja levittämistä

Trollit ja botit liittyvät disinformaation levittämiseen. Ne eroavat toisistaan siinä, että trolli voi olla oikea ihminen, botti taas on tietokoneohjelma.

Trollit voivat häiritä internetissä käytäviä keskusteluja härnäämällä tai provosoimalla muita keskusteluun osallistujia. On myös trollitehtaita, joissa tuotetaan järjestäytyneesti valeuutisia.

Botti on tietokoneohjelma, jota voi käyttää hyvään tai pahaan. Botin voi ohjelmoida tekemään suurta työmäärää, toistoa, jatkuvaa päivystystä tai rutiinia vaativia tehtäviä.

Botit voivat esimerkiksi levittää propagandaa ja valeuutisia sosiaalisessa mediassa käymällä tykkäämässä tietyistä päivityksistä, jotta ne näyttäisivät suosituilta ja saisivat enemmän näkyvyyttä.
Lähteet:
Aro Jessikka 2019: Putinin trollit. Tositarinoita Venäjän infosodan rintamilta. Johnny Kniga.

Euroopan komissio. Disinformaation torjunta. Tietopaketti disinformaation vastustamisesta koronaviruksen innoittamana.

Hietikko Hanna 2020: Harhaanjohtavaa tietoa on mediassa vaikka kuinka paljon - Näin erotat toisistaan disinformaation ja tiedon, joka pitää paikkansa. Oppimateriaali verkossa.

Hietikko Hanna, Meriläinen Hanna ja Salmela Eeli: EU, sananvapaus ja disinformaatio - Sananvapaus on EU:lle tärkeä arvo, mutta tätä vapautta käytetään väärin myös unionin sisällä. Oppimateriaali verkossa.

Kavi & Mediataitokoulu: Pelkkää feikkiä -juliste.

Vehkoo Johanna 2019: Valheenpaljastajan käsikirja. Kosmos.

Vihma Antto, Hartikainen Jarno, Ikäheimo Hannu-Pekka ja Seuri Olli 2018: Totuuden jälkeen - Miten media selviää algoritmien ja paskapuheen aikana. Teos.

# data[].attributes.attachment_link.title
Nyt pelataan disinformaatiobingoa! Opettele tunnistamaan disinformaation lajit teoriassa ja käytännössä

# data[].attributes.attachment_link.description
Tässä artikkelissa kerrataan disinformaation lajit ja pelataan disinformaatiobingoa. Disinformaatiolla tarkoitetaan harhaanjohtavaa tietoa. Joskus ihmisiä halutaan johtaa harhaan tahallaan, joskus se tapahtuu tahattomasti. Tahattomasta harhaanjohtavasta tiedosta käytetään termiä misinformaatio. Raja disinformaation ja misinformaation välillä ei ole aina selvä. Kertaa alta disinformaation lajit ja pelaa disinformaatiobingoa.

# data[].attributes.headline
Tulostettava bingopohja 3x3 täytettäväksi mediaseurantaan 

# data[].attributes.subject
Tulostettava bingopohja 3x3 täytettäväksi mediaseurantaan 