# data[].attributes.body
Henkilöautojen turvajärjestelmät voidaan jakaa kahteen ryhmään: aktiivisiin ja passiivisiin.

Aktiivisesti turvallinen auto on hyvä ajaa kaikissa olosuhteissa ja siitä näkee hyvin muun liikenteen, mutta kaikkein tärkein osa on tietenkin kuljettaja itse.

Aktiivisilla turvajärjestelmillä tarkoitetaan auton turvatoimintoja, jotka pyrkivät toiminnallaan estämään onnettomuuksia syntymästä.

Elektroniikan kehittyminen on parantanut myös auton aktiivista turvallisuutta ja se myös korjaa kuljettajan tekemiä virheitä.

Passiivisten järjestelmien tarve alkaa vasta onnettomuuden tapahtuessa.

Passiiviset järjestelmät pyrkivät minimoimaan henkilövahingot ja suojaavat auton sisällä olevia matkustajia.

Tärkein tekijä passiivisessa turvallisuudessa onkin auton kori. Sen lujuus ja oikealla tavalla jakautuvat/ohjautuvat törmäysvoimat.

Euro NCAP-testien aloittaminen 1997  on vaikuttanut ajoneuvojen passiiviseen turvallisuuden kehittymiseen valtavasti.

# data[].attributes.body
Järjestelmän tehtävänä säätää jarruvoimia etu ja taka-akselin välillä, jotta auto pysyisi suunta vakaana myös jarrutuksen aikana.

Toimii ABS-järjestelmän osana ennen ABS-toimintoa, joten toimii näin ollen vaikka ABS-järjestelmä olisi epäkunnossa.

# data[].attributes.body
Estää pyörien lukkiutumisen jarruttaessa, jolloin auton ohjattavuus säilyy.

Lukituilla pyörillä jarrutusmatka on yleensä pidempi eikä auto ole ohjattavissa.

Järjestelmä tarkkailee jokaisen pyörän pyörimisnopeutta. (pyörännopeustunnistimet

Jos pyörä on lukkiutumassa, vähennetään jarrutehoa ja pyörimisnopeuden jälleen kasvaessa jarrutehoa lisätään. Tämä tapahtuu useita kertoja sekunnissa, niin kauan kuin jarrupoljinta painetaan.

# data[].attributes.attachment_link.description
ABS works by detecting individual wheel-lock and momentarily releasing the brakes on that wheel, by decreasing the amount of brake fluid supplied to the wheel to allow the wheel to regain traction. ABS prevents wheel lock-up and consequent sliding under heavy braking or on slippery road surfaces.

# data[].attributes.body
Estää vetävien pyörien luistamista kiihdyttäessä. Näin saadaan mahdollisimman hyvä pito auton vetävien pyörien ja tien pinnan väliin.

Pyörien luistamista voidaan estää moottorin tehoa laskemalla tai pyörää jarruttamalla.

Luistonestojärjestelmä tarkkailee antureiden avulla vetävien pyörien pyörimisnopeutta.

Pyörimisnopeuden eron kasvaessa liian suureksi, liian nopeaa pyörää jarrutetaan ja voima siirtyy paremmin pitävälle pyörälle.

Eräät järjestelmät vähentävät moottorin tehoa, jolloin pito luistavalle pyörälle alkaa palautua.

# data[].attributes.headline
Ajonvakautusjärjestelmä, (ESC, ESP, DSC, DSTC, PSM, VSA, VDC)

# data[].attributes.subject
Ajonvakautusjärjestelmä, (ESC, ESP, DSC, DSTC, PSM, VSA, VDC)

# data[].attributes.body
Ajonvakautusjärjestelmä (ESC) parantaa auton hallittavuutta tilanteissa, joissa pito on vähentynyt ja pyrkii estämään sivuluistoa.

Järjestelmä on kehitetty lukkiutumattomista jarruista (ABS) ja luistonestojärjestelmästä.

Estää auton luisuja ja niistä johtuvia hallinnan menetyksiä jarruttamalla oikea-aikaisesti yksittäisiä pyöriä ja vähentämällä moottorin tehoa.

Auto pysyy hallinnassa tilanteissa, joissa se voisi ilman järjestelmää lähteä sivuluisuun tai ohjautua huonosti.

Liukkaalla kelillä ajonvakautusjärjestelmän merkitys korostuu entisestään.

Ajonvakautusjärjestelmä pystyy estämään huomattavan osan auton hallinnan menetyksestä johtuvista onnettomuuksista.

Se ei silti pysty nousemaan fysiikan lakien yläpuolelle, eikä estämään onnettomuuksia, kun nopeutta on liikaa.

Ajonvakautusjärjestelmää pidetään tutkimusten valossa toiseksi tärkeimpänä autojen turvavarusteena, heti turvavöiden jälkeen.

Ajonvakautusjärjestelmät alkoivat yleistyä autoissa 2000-luvun alkupuolella.

Ajonvakautusjärjestelmä on ollut pakollinen varuste Euroopassa myytävissä uusissa automalleissa vuodesta 2012 ja kaikissa uusissa autoissa vuodesta 2014 alkaen.

Ajonvakautusjärjestelmä valvoo ohjauspyörän asentoa ja vertaa sitä auton kulkusuuntaan. Jos auton kulkusuunta poikkeaa kuljettajan haluamasta, järjestelmä jarruttaa pyöräjarruja valikoidusti.

ESC-järjestelmässä tietokone tarkkailee auton kulkua usealla sensorilla. Sensorit lähettävät tietokoneelle signaaleja, joita tulee

ohjauksesta

pyöristä

moottorinohjausjärjestelmästä ja

auton kiertoliikkeestä

Luiston havaittuaan järjestelmä jarruttaa automaattisesti sitä pyörää, jota tarvitaan hallinnan palauttamiseen. Samaan aikaan luistonestojärjestelmä laskee moottorin tehoa.

# data[].attributes.body
BAS-järjestelmä tunnistaa kuljettajan tekemän jarrupolkimen painamiseen käytetyn nopeuden ja voiman, josta päättelee onko kysymyksessä hätäjarrutus.

BAS-järjestelmän havaitessa kuljettajan tekemän hätäjarrutuksen se nostaa millisekunneissa jarrutuspaineen maksimiin mikä lyhentää jarrutusmatkaa.

Jos törmäys on väistämätön, AEB-järjestelmä jarruttaa viime hetkellä osuman välttämiseksi tai siinä syntyvien vahinkojen vähentämiseksi.

Osassa autoista automaattinen hätäjarrutus toimii kaupunkinopeuksissa, osassa maantienopeuksissa ja osassa sekä kaupunki- että maantienopeuksissa.

Törmäysvaroitus varoittaa ennen automaattista hätäjarrutusta. Tarkoitus on, että sen myötä kuljettaja väistäisi tai jarruttaisi. Automaattinen hätäjarrutus tapahtuu vasta pari sekuntia myöhemmin, eli aivan viime hetkellä, kun kuljettaja ei pysty enää välttämään törmäystä.

Automaattisen hätäjarrutuksen laser- ja tutkajärjestelmät tunnistavat vain isoja esteitä. Niiden lisäksi joissain autoissa käytetään kameraa ihmisten tunnistamiseen. Näin voidaan estää törmäyksiä tai vähentää törmäysnopeutta jalankulkijoihin.

Automaattinen hätäjarrutusjärjestelmä tunnistaa yleensä vain jo valmiiksi edessä olevia esteitä. Uusimmat järjestelmät ovat varustettu ns. risteysavustimella. Ne tunnistavat myös poikittaisliikenteen, eli voivat ennakoida törmäystä risteykseen ajettaessa lähestyvän auton, pyöräilijän tai jalankulkijan kanssa.

# data[].attributes.body
MSR= moottorin jarrutusmomenttia säätävä järjestelmä, estää vetävien pyörien luiston nopeissa moottorijarrutuksissa.

HDC= alamäki hidastin, estää vetävien pyörien luiston alamäessä moottori jarrutuksen aikana.

HAC= mäkilähtöä helpottava järjestelmä

TSP= perävaunun ajovakauden hallinta

TPMS= rengaspainevalvonta

# data[].attributes.body
Onnettomuuden seurausten lieventäminen ja kuljettajan/matkustajien mahdollisimman hyvä suojaaminen on siis ajoneuvon passiivista turvallisuutta.

Tärkeimpiä osia järjestelmässä ovat auton kori, turvatyynyt ja turvavyöt

# data[].attributes.body
Turvavyön tehtävä on pitää matkustaja kiinni istuimessaan onnettomuuden sattuessa.

Jotta turvavyö ei aiheuttaisi lisävahinkoa matkustajalle, sen täytyy pystyä vastustamaan kehon liikettä ja hillitsemään sitä.

Yleisimmässä käytössä oleva turvavyörakenne on automaattinen rullavyö. Rullavyö on täysin mekaaninen ja rakenteeltaan yksinkertainen, siten myös edullinen.

Rullavyö toimii kun määrätyn hidastuvuuden ylittyessä jarrusalpa
nousee vyörullalla olevan jarrupyörän hammastukseen lukiten näin turvavyön
vapaan juoksemisen. Järjestelmä on toimiva, mutta vyörullassa on aina jonkin verranväljyyttä, joka heikentää kehon pysymistä paikoillaan.

Kiristimen lisääminen rullavyöhön ei vaikuta vyön käyttöön mitenkään, mutta törmäystilanteessa tapahtuvien ensimmäisten hetkien aikana ero on huomattava.

Vyönkiristimen tehtävä on vetää turvavyöstä löysät pois ja pitää matkustaja tiukemmin paikoillaan.

Suoriutuakseen annetusta tehtävästä, vyönkiristimen täytyy olla tehokas ja nopea. Yleinen vyön kiristämistapa on pyrotekniikalla toimiva olkavyönkiristin.

Törmäystilanteessa törmäysanturi sytyttää järjestelmässä sijaitsevan sytytyspanoksen, jonka aikaansaama paine lähettää teräsvaijerilla vyörullassa olevan männän liikkeelle. Samalla vyö kiristyy kehoa vasten varmistaen paikallaan pysymisen.

Kaikki tämä tapahtuu 20 ms aikana törmäyshetkestä alkaen.

Toinen menetelmä saada turvavyön väljyys minimoitua on lukkokiristin.

Lukkokiristin vetää turvavyönlukkoa alaspäin kiristäen näin olka- ja lonkkavyöt samanaikaisesti.

Liiallinen kiristyminen vakavissa onnettomuuksissa voi kuitenkin aiheuttaa vahinkoa etenkin rintakehän alueelle, joten kiristinten yhteyteen on lisätty voimanrajoittimia, jotka pitävät huolen hallitusta joustosta ja pehmeästä hidastumisesta

# data[].attributes.body
Turvatyyny on turvavyötä tukeva turvallisuutta lisäävä järjestelmä.

Törmäystilanteessa yläruumis on hyvästä turvavyöstä huolimatta vaarassa iskeytyä kovalla voimalla ohjauspyörään tai kojelautaan. Turvatyyny pehmentää tätä iskua.

Jotta turvatyynyjen aiheuttamilta vahingoilta säästyttäisiin, niiden oikeanlainen käyttäytyminen ja oikeanaikainen täyttyminen ovat kriittisessä asemassa.

Turvavyön kiristymisestä huolimatta matkustaja liikkuu eteenpäin suuren liike-energian aikaan saamana. Turvatyynyn on täytynyt täyttyä ennen kuin matkustaja on liikkunut 12,5 cm istuimellaan, joka vastaa noin 40 ms aikaa törmäyksen alkamisesta 50 km/h nopeudella. Tyyny on jo tyhjenemässä kun matkustajan keho painautuu tyynyyn ensimmäistä kertaa.

Kuten turvavyön kiristin, myös turvatyyny on pyrotekninen turvalaite.

Molemmat laitteet vaikuttavat samassa tilanteessa toisiaan täydentäen, joten niiden ohjaus tapahtuu saman ohjausyksikön ja anturoinnin avulla.

Keskeisessä asemassa törmäyksen tunnistamiseen on ohjainlaitteeseen integroidut kiihtyvyysanturit, jotka mittaavat hidastuvuutta.

# data[].attributes.body
Etuturvatyynyjen tehtävänä suojata etupenkeillä istuvia lyömästä itseään rattiin tai koelautaan.

Suunniteltu toimimaan yhdessä turvavöiden kanssa.

Toimivat keulaan kohdistuvissa törmäyksissä kun törmäyskulma ja nopeus aiheuttavat riittävän suuren auton pituussuuntaisen hidastuvuuden.

# data[].attributes.body
Suojaavat kuljettajaa ja matkustajia auton kylkiin kohdistuvissa törmäyksissä.

Sijoitettu istuimen selkänojiin, jolloin suojaavat lantiota/kylkeä, ja kattoverhoilun alle päätä suojaavat turvatyynyt.

Aktivoituvat ja täyttyvät nopeasti, koska korirakenne kylkikolarissa sitoo vähemmän törmäysenergiaa, kuin keulakolarissa.

# data[].attributes.body
Turvalaitteiden laukaisutekniikoiden kehittyminen, sytyttimet, tunnistimet ja ohjausjärjestelmät.

# data[].attributes.body
Nykyaikaiset korirakenteet ovat suuren kehitystyön tuloksia, joiden tehtävänä on suojata vahingolta onnettomuus tilanteessa. Korin suojaavuuteen vaikuttavat niin koko, materiaali kuin rakennekin.

Luonnollisesti suuremmat korit suojaavat pieniä paremmin, mutta pienten autojen valmistajat ovat kehittäneet erilaisia rakenteellisia ratkaisuja kompensoimaan ympäriltä puuttuvaa materiaalia.

Suurlujuusteräksiä käytetään paljon nykyaikaisissa korirakenteissa, sillä tavanomaiseen teräkseen verrattuna auton massa pysyy paremmin kurissa käytettäessä lujempia materiaaleja.

Suurlujuusteräksien käyttö on kannattavaa, mutta se luo myös ongelmia. Lujan ja jäykän rakenteen ongelma on sen periksi antamattomuus.

Materiaalin ollessa liian luja, törmäystilanteessa syntyvät voimat eivät vaimene ollenkaan, jolloin kaikki energia siirtyy matkustajan vastaanotettavaksi.

Jo pieni jousto ja sen myötä lisääntynyt törmäysaika vaikuttavat huomattavasti koettuihin voimiin ja hidastuvuuteen.

Tästä syystä sekä keula- että perärakenteiden suunnittelu on tärkeää ja materiaali valinnat kriittisiä. Keulaan ja perään onkin tehty romahdusalueet, joiden tarkoituksena on antaa periksi halutulla tavalla sekä ohjatatörmäysvoimia muihin rakenteisiin, kuten A-, B- ja C-pilareihin, pohjaan sekä katon rakenteisiin.

# data[].attributes.body
https://www.liikenneturva.fi/fi/liikenteessa/henkiloautojen-turvatekniikka
https://en.wikipedia.org/wiki/Emergency_brake_assist
https://www.theseus.fi/bitstream/handle/10024/92973/Laitinen_Olli.pdf?sequence=1&isAllowed=y
YouTube, auton valmistajien videot
Autotekniikka 1
Autotekniikka 3
OSAO opetusmateriaalit