# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Українці й вишивка - неподільні поняття. Але цікаво, коли вперше в історії люди почали прикрашати одяг вишитими орнаментами, й що це були за візерунки? Скіфи, сармати, кіммерійці прикрашали одяг із льону, шкір тварин вишитими геометричними орнаментами, що складалися зі свастик, меандрів, хвиль. Про це нам відомо з оповідей грецького історика Геродота. Також фігурки людей в одязі з елементами вишивки археологи знаходили на золотих прикрасах, статуетках.

Історія виникнення вишивки в Україні пов'язана з Трипільською культурою, яку відносять до епохи пізнього неоліту. Нам добре відомо, що трипільці були майстерними гончарями, які не просто робили посуд із глини, але й прикрашали його характерними спіральними, хвилястими візерунками. Історики переконані, що мотиви були й на одязі трипільців. Але до нашого часу полотна із льону й коноплі, звісно, не збереглися. Лише фрагменти трипільської кераміки - свідки історії українського вишитого одягу.

Розкопки Соколової могили на Миколаївщині порадували цінителів української культури. Серед поховань сарматської жриці науковці знайшли фрагменти шовкової тканини із золотою вишивкою. Знахідку датують I ст. до н.е. Цікаво, що одяг оздоблювався у техніці "у прикрій". Вона стане розповсюдженою аж у XII ст., у часи Київської Русі. Історики вважають, що візерунки викладалися золотою ниткою на шовку, а вже потім пришивали жовтими нитками до основи. Ймовірно, це були сакральні символи плодючості або багатства.

Історія походження української вишивки буде не повною, якщо не згадати про металеву статуетку чоловічка з Мартинівського скарбу, датованого VI століттям і знайденого в Черкаській області біля села Мартинівка. Фігурка "одягнена" у сорочку із вишивкою на грудях. В українській історії чимало прикладів, коли вишиті орнаменти знаходили на кам'яних бабах у степах.

Історія української вишивки має чимало задокументованих свідчень того, що знать була вбрана у вишитий одяг. В Іпатіївському літописі від 1252 р. говориться, що князь Данило Галицький під час зустрічі з королем був одягнений в кожух, обшитий золотими плоскими мережками.

Історія розвитку української вишивки

Найдавнішими українськими мотивами були геометричні візерунки, наприклад, спіралі трипільської культури. Хвилясті лінії, ромби, зигзаги, меандри, кола і цятки - такими були перші фрагменти українських орнаментів. Щодо технік, то найдавнішими українськими вважаються подібні прийоми, як "прокол", "шов по формі", "шов в ялиночку", "шов у прикріп", "єдвабний шов", "шов по мотузці", "панцерний шов". Цими техніками оздоблювалися ризи священників та декор церкви за часів Київської Русі. До речі, саме тоді з'явились і перші вишивальні школи, які започаткувала сестра Ярослава Мудрого, Анна. Історія свідчить, що при церквах та монастирях дівчаток навчали працювати із шовковими нитками, гаптувати золотом та сріблом на парчі, оксамиті, декорувати вироби коштовним камінням.

Найдавнішими українськими вишивальними техніками в історії є пряма гладь, яка дуже популярна в усіх регіонах України, та "ретязь", яку полюбляли на західній Україні. Остання техніка є різновидом класичного "хрестика". Практикували вишивальниці до 150 видів технік та варіантів оздоблень одягу. Серед них були односторонні (коли візерунок лише з однієї сторони - тамбурний шов, плоска гладь, хрестик), двосторонні (двостороння гладь, низинка і т. д.).

З XVIII ст. популярності у вишивальниць набирає бісер (гарус), стеклярус (видовжений бісер). Як свідчить історія української вишивки, дрібними намистинками зі скла полюбляли вишивати на західній Україні. Навіть зараз на Буковині, Закарпатті, Львівщині, Франківщині фаворитами серед місцевих є вишиванки, розшиті бісером, гердани (намиста із бісеру).

Переломним моментом в історії української вишивки стало XIX ст., коли популярності набули замовлення вишиванок у майстринь. Тепер не треба було самостійно шити та оздоблювати сорочки, сукні, а можна було замовити вбрання з будь-якої нагоди. Значну роль у популяризації вишивки як елемента повсякденного одягу серед інтелігенції зіграв Іван Франко. Він першим сміливо і цілком вдало поєднував класичну вишиту сорочку із діловим стилем (піджаком). І його приклад зараз наслідують політики.

Історія української вишивки має ще одну яскраву сторінку -визвольна боротьба в часи Української революції (1917-1921 роки) та періоду УПА (1942-1949). Воїни повстанці обов'язково мали з собою чорну сорочку, як варіант одягу для поховання. Депортовані та розкуркулені українці в таборах ГУЛАГу продовжували вишивати. У фондах національних музеїв є вишивки, виконані із клаптиків матраців, вишиті риб'ячими кістками замість голки.

На заміну майстриням-вишивальницям прийшла техніка. Перша в історії машинка для вишивки була презентована 1821 року на технічній виставці у Франції. З 40-их років XX століття машинна вишивка зробила вишитий одяг доступним задоволенням для всіх.

Історія української вишивки зробила черговий виток після здобуття незалежності та з часів Помаранчевої революції. Одяг з орнаментами перестав сприйматися як елемент фольклорного костюму для сценічного виступу, а став одягом, який засвідчує національну ідентичність, патріотизм та походження.

Сучасна українська вишивка переживає розквіт. До традиційних технік та матеріалів додається вишивка на органзі, євросітці, що значно розширює асортимент вишитого одягу.

Призначення

Українська вишивка ніколи не обмежувалась винятково сорочками.Геометричними, рослинними, зооморфними, антропоморфними візерунками прикрашались й продовжують прикрашатися:

домашній текстиль. Історія української вишивки свідчить, що вишивкою оздоблювали скатертини, простирадла, наволочки для подушок, фіранки, рушники, серветки, килими, гобелени.

сакральні речі: ризи для священиків, підставки під чаші, ікони, скатертини під підсвічники.

Як свідчить історія української вишивки: мистецтво живе і буде жити тисячоліття. Допоки українці одягатимуть одяг із вишитими елементами, доти триматиметься зв'язок між поколіннями.

# data[].attributes.attachment_link.title
Історія української вишивки - все про вишивання в kalyna.store

# data[].attributes.attachment_link.description
Виникнення, розвиток, походження, призначення та історія української вишивки ☛ в магазині вишитого одягу № 1 Калина ☛ Заходьте!

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Українська вишивка - один із видів народного декоративного мистецтва українців; орнаментальне або сюжетне зображення на тканині, шкірі, виконане різними ручними або машинними швами; один із найпоширеніших видів ручної праці українських жінок і, зокрема, дівчат. Вишивку вживають в українському народному побуті передусім на предметах одягу, в основному на жіночих і чоловічих сорочках. Крім того, вишивки поширені на предметах домашнього вжитку, як ліжники, обруси, наволочки, рушники тощо.

Українське мистецтво вишивання має давнє походження, витоки якого сягають епохи неоліту.

Вишивки були відомі ще в II ст. до н. е.

Стародавнє поширення одягу з вишивкою на території України засвідчують зображення на творах декоративно-ужиткового мистецтва скіфської доби (золота пектораль з кургану Товста могила (IV ст. до н. е.), срібна ваза з кургану Чортомлик (IV ст. до н. е.), чаша з кургану Гайманова могила (IV ст. до н. е.) та ін.). На знаменитій куль-обській вазі можна розрізнити сітчасті візерунки: ромби, кола, хрести. Металеві фігурки так званих "танцюристів" із мартинівського скарбу на Черкащині (IV ст. н. е.) мають на пазусі сорочок широку манишку з сітчастим орнаментом, яка сягає від коміра до пояса. Подібну "манишку" виявлено на бронзовій статуетці з-під Хорола на Полтавщині (IV-VII ст. н. е.).

Оздоблювався вишивкою також і одяг сарматів, які тривалий час мешкали на території сучасної України (курган Соколова Могила, І ст. до н. е.; курган Сватова Лучка, І ст. до н. е.). Унікальною є саме знахідка з Сокольської могили: вона стала свідченням високої майстерності вишивання золотом "в прикріп" та технікою пряденого золота, і вірогідно, є наслідком попереднього тривалого розвитку вишивального мистецтва найдавнішого з досі відомих.

Дослідження Селівачова вказують, що ранні зразки давньоруського шитва мали попередників (або аналоги) у вигляді зображень чорнилами на полотні. До таких належить антимінс 1148 р. з Петербурзького Ермітажу. У центрі квадратного за форматом суворого рідкого полотна тонкими лініями. Зображений восьмикінцевий хрест. Широка площа навколо нього обрамлена з чотирьох боків написами, серед яких згадується ім'я князя Юрія Долгорукого. Композиція, на думку М. Р. Селівачова, дуже схожа на вишивку і може тлумачитись як накреслений узор для вишивання або наслідування техніці вишивання чорнильним малюнком.

У дослідженнях Р. Захарчук-Чугай вказується на поширеності вишивки через присутність її у "вбраннях" численних "кам'яних баб", які "сторожать" південно-українські території від часів половецьких наскоків: на ньому чітко проглядається вишивка на уставках, подолах, манжетах. З поховань Х - XI ст. (фрагменти шовкових тканин з вишивкою золотими нитками: налобні пов'язки - чільця, стрічки, стоячі комірці, нарукавники, пояси, кайми, плащі тощо) відомо про широке застосовування у цей час вишивки для прикрашання тканин одягового та обрядово-інтер'єрного призначення. Відома одна пам'ятка 900-1100 рр. (з с. Жишава на Тернопільщині), в якій технікою "в прикріп" виконаний складно ромбовий розвід з розетками на краях ромбів у круглих обрамленнях.

Великий вплив на характер вишивки мали ткані візантійські матерії. Про вишивку на білій сорочці українців є звістки ХІ- ХІІ ст. візантійських письменників. Відомі малюнки на мініатюрах і фресках в Україні тієї ж доби.

Ще в ХІ ст. на Русі існувала перша вишивальна школа, організована сестрою Володимира Мономаха - Ганкою, де дівчата вчилися гаптувати золотом і сріблом. Про українські вишиванки згадують іноземні мандрівники XV- XIX ст. Збереглися вишиванки з козацьких часів 17- 18 ст. У 16- 18 ст. центрами вишивання були Качанівка на Чернігівщині, Григорівка на Київщині, Велика Бурімка на Черкащині та інші. Вишивали у кожному селі, монастирях, дворянському, купецькому середовищі. У 19-20 ст. відкривалися навчально-кустарні майстерні, художньо-промислові артілі, великі спеціалізовані підприємства з вишивки.

Вважається, що основне призначення вишивки - прикрашання одягу та інтер'єрно-обрядових тканин.

Узори:

геометричних елементів в українській вишивці (ялинка, ромби, кола, хрести, хвилясті лінії води, геометричний меандр, горизонтальні знаки землі),

зображенням тварин: кінь

птахів: голуби, журавлі, качки, півні

рослин (дерево життя - верба, дуб, явір та ін.; листя, плоди, "гарбузові листя", "хмелик"

квіти: "барвінок", лілея, троянда (рожа)

змії

людей із ромбоподібними тулубами, хрестоподібними головами

комахи: "зозулька", "бджілка", "павучок".

В Україні налічувалось близько 100 видів і технічних прийомів вишивання ( гладь, хрестик, низь, мереження, бігунець, плетіння тощо).

Композиційне вирішення української вишивки відзначається безмежною фантазією, колоритом. І все ж переважає стрічкова, букетна і вазонна композиції. Відповідно до етнографічних особливостей вишиванки виявляють чимало регіональних відмінностей. Притому, українські вишиванки мають один спільний для всіх земель стиль, так що їх неважко розпізнати серед вишиванок інших народів - слов'янських і неслов'янських. Архаїчні зразки, звичайно одного кольору, відомі були на Поліссі, Волині й Бойківщині.

Строго геометрична низь поширена на Гуцульщині, Поділлі, Полтавщині.

Сильно стилізовані рослинні мотиви властиві для Побужжя, Волині, Поділля, Буковини. Більше рослинного характеру, з натуралістичним і мальовничим трактуванням вишиванки Київщини і особливо Полтавщини. Мережка і загалом ажурні вишиванки відомі на Полтавщині, середньому Поділлі й Покутті.

Кольори української вишиванки загалом відомі в обмеженій кількості й гармонійних сполуках. Найбільше уживані чорна і червона барва або чорна, червоногаряча і жовта. Часами долучають також зелену й синю. Рідко вживаються срібна, золота і сіра нитки. Взагалі багатство барв збільшується з півночі на південь.

Мотиви. Спеціальні мотиви вживалися для чоловічих сорочок, інші - для жіночих і дитячих. Різні мотиви для людей старших і молодших. Відмінні мотиви і барви для рушників та обрусів, для речей буденних, весільних і жалобних.

Вишивка - це не тільки майстерне творіння золотих рук народних умільців, а й скарбниця вірувань, звичаїв, обрядів, духовних прагнень, інтелекту українського народу. Численні орнаментальні зображення тварин, птахів, рослин, дерев, квітів стверджують, що наші предки обожнювали їх, опоетизовували природу не лише у фольклорі, а й у декоративному мистецтві. Наприклад, рушники з вишитими зображеннями голубів, півнів, коней, хрестиків тощо були своєрідними оберегами, що захищали людину від злих сил.

Вагоме значення мала й кольорова семантика ( червоний - любов, жага, світло, боротьба; чорний - смуток, нещастя, горе, смерть; зелений - весна, буяння, оновлення, життя тощо). Солярні знаки, схематичні фігури Сонця, Берегині, Дерева життя, вишиті на тканині, є ще одним свідченням глибокої шаноби наших пращурів до Сонця, Матері, як могутніх, святих, життєдайних першооснов усього сущого. Крім того, вишивання як національна традиція сприяло формуванню у дівчат і жінок терпіння, відчуття краси. Дівчина мала вишивати милому сорочку, хустину, весільні рушники. Вишитий своїми руками одяг був одним із головних показників працьовитості юнки. Вишивка сьогодні живе, розвивається, збагачується новими аспектами. Сьогоднішня українська вишивка - результат унікальної духовно-матеріальної еволюції нашого народу. Впродовж багатьох століть в українській вишивці знаходять відображення думки і настрої людини, краса довкілля, її мрійливі сподівання на кращу добру долю, людські вірування, оберегова символіка речей, позначених доторком голки з ниткою.

Найбільш поширеними способами вишивання були такі:

Мережка - витягування ниток.

Вирізування, яке поєднували з настилуванням.

Настилування (гладь)

Спеціальне настилування, яке було поширене в козацькій добі, тобто вишивання шовком одної барви з додаванням золотої нитки. Барви були зелені або червоні, іноді чорна.

Низь - вишивання чорними або червоними нитками з додаванням інших кольорів.

Хрестик - поширився в кін. 19 ст, на поч 20 ст.

Низкою вчених були розроблені методи опису складних симетричних зображень- орнаментів української вишивки, які базуються на алгоритмах формалізації груп перетворень зображень на основі осьових симетрій, мові опису мінімальних рисунків та алгоритмах формалізації рапортів. Принципова можливість моделювання української вишивки обумовлюється тим, що в її основі лежить побудова симетричних структур.

Математична формалізація дає змогу розробити інформаційну модель побудови орнаментів української вишивки і редактор зображень-орнаментів. Математична модель вишивки забезпечує можливість створення нових та економного зберігання наявних зображень-орнаментів, автоматизацію процесу створення та редагування вишивок для відтворення їх у натуральному вигляді (на тканині).

Симетрія є одним із найбільш яскравих композиційних засобів, з допомогою якого створюють елементи вишивки (орнаменти). Вивчення орнаментів вишивки не обмежується знаннями про їх види, колірне вирішення чи інші характеристики зовнішнього виду. Важливою складовою є спосіб утворення композицій орнаментів і їх розміщення на площині.

Для створення бордюрів - лінійних орнаментів використовують такі перетворення: паралельний перенос; дзеркальна симетрія з вертикальною віссю; дзеркальна симетрія з горизонтальною віссю; обертова (центральна симетрія). Найбільш поширеними в українському національному одязі є смуги орнаментів вишивок.

Всього існує 7 типів симетрій бордюрів. Створення бордюрів (орнаментальних смуг) виконано за допомогою програми Inkscape. Бордюри (отримані з урахуванням українських національних традицій) можна використовувати для оздоблення сучасних жіночих костюмів.

Хоча розрізняють 17 груп симетрії решіткових орнаментів, визначено, що в українському народному одязі використовували лише 12 груп.

Для підвищення якості вишивання запропоновано новий спосіб заповнення орнаментів вишивки подвійними хрестоподібними елементами (ПХЕ), які дозволяють вишивати орнаменти будь-якої форми без утворення стібків переходу. Оскільки, перехід і закріплення здійснюють за рахунок стібків, що входять до складу ПХЕ. На малюнках представлено схеми розташованих по діагоналі хрестів, утворених стібками різної довжини і утворених ПХЕ та їх фотографічне зображення.

1. ↑ Варивончик А. В. Витоки та історична еволюція вишивки як складової традиційного українського одягу

2. ↑ Селівачов М. Р. Лексикон української орнаментики (іконографія, номінація, стилістика, типологія) [текст]: навч. посіб. / М. Р. Селівачов. - 2-е вид., допов. та випр. - К. : Редакція вісника "АНТ", 2009. - 408 с

3. Сусак К. Р. Українське народне вишивання / К. Р. Сусак, Н. А. Стеф'юк. К. : Наук. світ, 2006. - 284 с.

4. Захарчук-Чугай Р. В. Українська народна вишивка. Західні області УРСР /Р. В. Захарчук-Чугай. - К. : Наук. думка, 1988. - 190 с.

5. Кара-Васильєва Т. В. Українська сорочка Томоріс / Т. В. Кара-Васильєва. К. 1994. - 232 с.

6. Автореферат дисертації канд. техн. наук: 01.05.02 / К. М. Березька Архівовано 15 грудень 2013 у Wayback Machine.; НАН України. Держ. НДІ інформ. інфраструктури. - Л., 2000. - 19 с. - укр.

7. Березька К. М., Березький О. М. Програмно-апаратний комплекс створення вишивок // Матер. Всеукраїнської наук. конф. "Застосування обчислювальної техніки, математичного моделювання та математичних методів у наукових дослідженнях". - Львів, 1999. - С. 7.

8. ↑ Засорнова Ірина Олександрівна. Розробка процесу оздоблення вишивкою жіночих костюмів з урахуванням українських народних традицій.- Дисертація канд. техн. наук: 05.18.19, Хмельниц. нац. ун-т. - Хмельницький, 2012.- 210 с. : рис., табл.

9. Розробка програмного модуля "Vishivanka" для заповнення довільної ділянки орнаменту вишивки подвійними хрестоподібними елементами і створення ПКВМ І. О. Засорнова, О. С. Засорнов // Вісник Хмельницького національного університету. Технічні науки. - 2014. - № 2. - С. 133-138.

10. Пат. 65990 України, МПК D05C 17/00. Хрестоподібний елемент для заповнення орнаменту вишивки / Засорнова І. О., Засорнов О. С., Сарана О. М. заявник і патентовласник Хмельницький національний ун-тет. - №u201104894; заявл. 19.04.2011; опубл. 26.12.2011; бюл. № 24.

11. Розробка процесу оздоблення вишивкою жіночих костюмів з урахуванням українських народних традицій: автореф. дис. ... канд. техн. наук : 05.18.19 / І. О. Засорнова; Хмельниц. нац. ун-т. - Хмельницький, 2012. - 21 c. - укp.

12. На Еверест у вишиванці: історія українця ВВС News Україна 20.07.2019

Вишивка Дрогобиччини. Традиції і сучасність : [альбом] / Мирослава Кот. - Львів: Ін-т народознав. НАН України, 1999. - 105, [1] с. : іл. (Коротко про видання)

Вишивка Східного Поділля = Embroidery of Eastern Podillia : структура орнаменту та спроба інтерпретації образів : за матеріалами однієї етнографічної збірки / Є. Причепій, Т. Причепій. - Київ: Родовід, 2007. - 111 c. (Коротко про видання)

Взори вишиванок домашнього промислу на Буковині / Е. Кольбенгаєр: Східна екзекутива Союзу українок в Канаді, 1974. - 102 c. (Коротко про видання)

Гуцульські вишивки : українською, англійською та румунською мовами / Мирослава Шандро; передм. Раїса Захарчук-Чугай. - Клуж-Напока (Румунія): Видавництво "Критеріон" ; Чернівці: Видавничий дім "Букрек", 2005. - 104 c. : іл. (Коротко про видання)

Історія української вишивки = History of Ukrainian Embroidery : книга-альбом / Т. Кара-Васильєва. - К.: Мистецтво, 2008. - 464 c.: іл. - ISBN 978-966-577-188-3. (Коротко про видання)

Космацькі вуставки / Григорій Смольський. - Львів: Папуга, 2013. - 90 с.

Мистецтво української вишивки : техніка і технологія / О. Кулинич-Стахурська. - Львів : Місіонер, 1996. - 155 с.:іл. (Коротко про видання)

Орнамент трипільської культури і українська вишивка XX ст. / А. Я. Кульчицька ; НАН України, Львів. наук. б-ка ім. В. Стефаника. - Львів, 1995. - 72 c.: іл. - ISBN 5-7702-1092-3

Підгірняк В. Текстова вишивка. Бродівське письмо. - К.: ТОВ ВТО "Типографія від А до Я", 2008. ISBN 978-966-2902-10-5

Традиційна народна вишивка, як складова українського одягу (XX ст.) : навч. посіб. для студентів ВНЗ / Київ. ун-т ім. Бориса Грінченка, Ін-т мистецтв ; [авт.-уклад.] А. В. Варивончик. - Київ : Київ. ун-т ім. Б. Грінченка, 2013. - 107 с. : іл.

Українська вишивка : альбом / уклад. Т. Кара-Васильєва. - Київ: Мистецтво, 1993. - 264 c. (Коротко про видання)

Українська вишивка : найконечніші інформації / І. Зельська. - Вінніпег, Торонто, 1978. - 91 c.: іл.

Українська вишивка / [упоряд. Л. Дем'янишина]. - Одеса : ТЕС, 2018. - 509, [2] с. : кольор. іл. - Назва суперобкл. : Українська вишивка. Північно-Західне Причорномор'я. - ISBN 978-617-7711-09-3

Українська вишивка / Т. В. Кара-Васильєва, А. Д. Чорноморець. - К. : Либідь, 2002. - 160 с.: іл. - Бібліогр.: с. 159. - ISBN 966-06-0260-X

Українська народна вишивка : західні області УРСР : [монографія] / Р. В. Захарчук-Чугай; АН УРСР, Ін-т мистецтвознавства, фольклору та етнографії імені М. Т. Рильського, Львів. від-ня. - Київ: Наук. думка, 1988. - 190, [1] c. : іл. (Коротко про видання)

Українське народне вишивання: техніка, методологія, методика = Ukrainian Folk Embroidery : навч. посібник для студ. вищ. навч. закладів / К. Р. Сусак, Н. А. Стеф'юк. - Київ: Наук. світ, 2006. - 281 с. : іл. (Коротко про видання)

Українське народне мистецтво. Вишивання і нанизування : [Альбом] / Е. М. Литвинець. - К. : Вища школа, 2004. - 336 с.: іл. - ISBN 966-642-228-X

Українські рушники : Історико-культурологічне дослідження. - Львів : Кальварія, 2003. - 230 с. : іл.

# data[].attributes.attachment_link.title
Українська вишивка

# data[].attributes.attachment_link.description
Українська вишивка - один із видів народного декоративного мистецтва українців; орнаментальне або сюжетне зображення на тканині, шкірі, виконане різними ручними або машинними швами; один із найпоширеніших видів ручної праці українських жінок і, зокрема, дівчат. Вишивку вживають в українському народному побуті передусім на предметах одягу, в основному на жіночих і чоловічих сорочках.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Текстова вишивка

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
бродівське письмо

# data[].attributes.attachment_link.title
Текстова вишивка (онлайн)

# data[].attributes.attachment_link.description
Дізнайтесь, як можна за допомогою вишивки закодувати будь-яке слово.