# data[].attributes.body
Frankrig var før 1700-tallet førende inden for enevælde og monarki.

Frankrig bestod af et stændersamfund med tre stænder:

1. stand

2. stand

3. stand

# data[].attributes.body
Tredjestanden har erklæret sig selv for nationalforsamling.

Enevælden på vej imod et kollaps

På papiret: kongen har magten - I praksis: Tredjestand har taget magten i landet

# data[].attributes.body
Kongen havde beordret 1. og 2. stand (de priviligerede) til at samarbejde med tredjestand

Usikkerhed blandt folket, da tropper trækker sig sammen omkring Paris.

Rygter: Vil kongen opløse Nationalforsamlingen?

# data[].attributes.body
Stormen på Bastillen fandt sted den 14. juli 1789 og markerer begyndelsen på den franske revolution.

Bastillen, en fæstning i Paris, blev betragtet som et symbol på kongens undertrykkelse, da den blandt andet fungerede som fængsel for politiske fanger.

En stor folkemængde, frustreret over høje skatter, økonomisk krise og mangel på mad, angreb fæstningen for at få fat i våben og ammunition. Selvom der kun var få fanger i Bastillen på det tidspunkt, blev dens fald et kraftfuldt symbol på folkets opgør mod absolutismen.

Den 14. juli fejres i dag som Frankrigs nationaldag, "Bastilledagen", til minde om dette vendepunkt i historien.

# data[].attributes.body
Borgen var på det tidspunkt ledet af Bernard de Launay, der af kongen var udnævnt til kommandant. Da den ophidsede folkemængde mødte frem med et krav om at få udleveret fæstningens ammunition og få frigivet fangerne, nægtede de Launay, og Bastillen blev derefter belejret, dvs. omringet.

Bernard de Launay rådede kun over ca. 100 mand, mens den forsamlede folkemængde var tre gange større. Folkemængden bestod af en blandet skare af borgere, heriblandt en gruppe desertører under ledelse af løjtnant Elie, og de havde formået at få fat på fire kanoner.

Det lykkedes borgerne at trænge ind i fæstningens forreste gård. Launay gav sine soldater ordre til at skyde mod menneskemængden. Omkring 100 personer blev dræbt og næsten lige så mange såret.

Til sidst måtte de Launay dog overgive sig. Han blev lovet frit lejde til sig selv og sine mænd, hvilket vil sige, at han og hans mænd ville få lov at slippe væk, hvis de overgav sig.

Men løjtnant Elie havde ikke kontrol over den vrede folkemængde, der ville have hævn for deres døde kammerater.

Under selve Stormen på Bastillen blev flere officerer og soldater derfor hugget ned, og de Launay blev taget til fange og ført til rådhuset. Her blev han tortureret og til sidst dræbt.

Hans hoved blev skåret af og sat på en stage, der blev båret gennem Paris’ gader. Denne handling – at bære et afhugget hoved gennem gaderne – blev siden gentaget mange gange under den efterfølgende revolution.

# data[].attributes.headline
Hvad kom Stormen på Bastillen til at betyde?

# data[].attributes.subject
Hvad kom Stormen på Bastillen til at betyde?

# data[].attributes.body
Selve Stormen på Bastillen var i virkeligheden en ganske lille begivehed, hvor der kun deltog få hundrede mennesker i alt. Men angrebet på det forhadte fængsel gav startskuddet til store ændringer i det franske samfund og efterfølgende mange andre steder i verden.

Kritikerne af det franske kongehus kunne hurtigt bruge Stormen på Bastillen som et symbol på, at folket var blevet træt af fattigdom og undertrykkelse og ønskede forandringer.

# data[].attributes.body
I 1780erne var den franske befolknings modstand mod kongehuset og især imod dronning Marie Antoinette stigende.

Mange opfattede det franske kongehus og adelen som rene undertrykkere, hvis luksusliv og overforbrug stod i skærende kontrast til befolkningens fattigdom. Samtidig producerede politiske modstandere af kongehuset (de såkaldte republikanere, der ønskede en republik i stedet for et kongedømme) propaganda i form af udgivelser af smædeskrifter og udbredelse af sladder om specielt dronningen.

Men faktum er, at indbyggerne i store dele af Frankrig sultede, og kornkamrene var mange steder tomme. Befolkningen havde forsøgt at få kongen i tale, men uden held.

# data[].attributes.headline
26. august 1789 - Menneskerettighedserklæringen

# data[].attributes.subject
26. august 1789 - Menneskerettighedserklæringen

# data[].attributes.body
Adelen og kirken mister privilegier

Tilintetgørelse af det feudale samfund

Adelen:

1. Afskaffelse af skattefritagelse
Før revolutionen var adelen fritaget for mange skatter, som resten af befolkningen (tredjestanden) skulle betale. Denne skattefritagelse blev fjernet.

2. Tab af særrettigheder
Adelen mistede deres eksklusive ret til høje embeder i staten, militæret og kirken. Adgangen til disse positioner blev åbnet for alle borgere.

3. Afskaffelse af feudale rettigheder
Adelen havde ret til at opkræve afgifter og ydelser fra bønderne på deres jord. Disse feudale afgifter og privilegier blev afskaffet i august 1789.

4. Tab af titler og særlige fordele
Adelstitler og andre former for social status blev erklæret ugyldige, og alle borgere blev formelt ligestillet.Under den franske revolution mistede adelen og kirken mange af deres traditionelle privilegier, som var blevet opretholdt under det gamle regime (Ancien Régime). Her er nogle af de vigtigste:

Adelen:

1. Afskaffelse af skattefritagelse
Før revolutionen var adelen fritaget for mange skatter, som resten af befolkningen (tredjestanden) skulle betale. Denne skattefritagelse blev fjernet.

2. Tab af særrettigheder
Adelen mistede deres eksklusive ret til høje embeder i staten, militæret og kirken. Adgangen til disse positioner blev åbnet for alle borgere.

3. Afskaffelse af feudale rettigheder
Adelen havde ret til at opkræve afgifter og ydelser fra bønderne på deres jord. Disse feudale afgifter og privilegier blev afskaffet i august 1789.

4. Tab af titler og særlige fordele
Adelstitler og andre former for social status blev erklæret ugyldige, og alle borgere blev formelt ligestillet.

Kirken:

1. Nationalisering af kirkens ejendom
Kirken ejede store landområder og var meget velhavende. Under revolutionen blev dens ejendomme nationaliseret/gjort til statens ejendom og solgt for at reducere statens gæld.

2. Afskaffelse af tiende
Tienden var en skat, som bønder og borgere skulle betale til kirken. Den blev afskaffet i 1789.

3. Underlæggelse af staten
Kirken mistede sin uafhængighed og blev underlagt staten. Gennem Den Civile Forfatning af Gejstligheden (1790) blev præster og biskopper gjort til statsansatte, som skulle sværge loyalitet til staten.

4. Religiøse privilegier og magt
Den katolske kirke mistede sin position som statsreligion, og religionsfrihed blev indført. Dette svækkede kirkens autoritet.

# data[].attributes.body
Ny forfatning

Kongen og dronningen forsøgte at flygte

Kirken lagt ind under staten

# data[].attributes.body
Krig udbrød mellem Frankrig og række europæiske stater i 1792.

Årsager:

1. Starten på krigen (1792): Revolutionskrigene begyndte, da Frankrig erklærede krig mod Østrig og Preussen, der ønskede at genoprette kongemagten i Frankrig.

2. Europæisk frygt: Østrig, Preussen og andre monarkier frygtede, at den franske revolution ville sprede sig og true deres egne troner.

3. Frankrigs motivation: Frankrig ønskede både at forsvare sig mod invasioner og udbrede revolutionens idealer om frihed og lighed til andre lande.

4. Østrig og Preussen: Disse to lande var de første fjender og dannede en alliance mod Frankrig for at beskytte det europæiske monarkiske system.

5. Storbritannien: Storbritannien gik ind i krigen for at modarbejde Frankrigs revolutionære ekspansion og beskytte deres egen politiske stabilitet og koloniale interesser.

6. Spanien: Spanien frygtede også revolutionens påvirkning og ønskede at støtte det gamle monarkiske system i Europa.

7. Rusland: Rusland deltog for at forhindre revolutionen i at inspirere oprør i deres rige og for at opretholde magtbalancen i Europa.

8. En samlet trussel: De europæiske lande forenede sig i koalitioner mod Frankrig, som stadig kæmpede for at forsvare revolutionen og sikre dens overlevelse.

# data[].attributes.body
Sans-culotterne var en radikal gruppe af revolutionære under den franske revolution, bestående primært af arbejderklassen og småhandlende fra Paris og andre byer. Navnet betyder "uden knæbukser" og henviser til, at de ikke bar adelens fine knæbukser (culottes), men i stedet arbejdsklassens lange bukser. Dette gjorde dem til et symbol på anti-aristokrati og revolutionær egalitarisme (lighed).

# data[].attributes.headline
10. august 1792 - Sans-culttoer stormer Tuilerierne

# data[].attributes.subject
10. august 1792 - Sans-culttoer stormer Tuilerierne

# data[].attributes.body
Sans-Culotter(Håndværkere/småhandlende) stormer Tuilerierne, hvor kongen opholdt sig.

Kongen og hans familie fængslet pga. Nationalforsamlingen.

# data[].attributes.body
Udskrevet valg: ny nationalsamling

Nyt navn: Nationalkonventet.

Udråbte Frankrig til republik og gik i gang med at arbejde på en ny republikansk forfatning.

Ordet republikansk henviser til noget, der er relateret til en republik, altså en styreform, hvor statsoverhovedet vælges af folket eller deres repræsentanter, i modsætning til en monarki, hvor magten går i arv.

# data[].attributes.body
En retssag mod Ludvig d. 16 havde medført, at han som straf blev guillotineret.

Citat: "Man huggede så at sige ikke bare hovedet af kongen, men af hele det gamle samfund, om kongen legemliggjorde."

# data[].attributes.body
Den nye republikanske forfatning lå færdig i 1793, fik den ikke lov at træde i kraft med henvisning til, at regeringen var revolutionær, så længe krigen stod på.

Frankrig var i undtagelsestilstand

Velfærdsudvalget (Comité de salut public) var et politisk organ under den franske revolution, oprettet af den revolutionære regering i 1793. Det blev skabt for at håndtere de alvorlige kriser, som Frankrig stod overfor, herunder indre oprør, økonomiske problemer og truslen fra de udenlandske koalitioner.

Formål og funktion:

1. Krisestyring: Udvalget blev oprettet af Nationalkonventet for at beskytte revolutionen mod både indre og ydre fjender.

2. Næsten diktatorisk magt: Det fik omfattende beføjelser til at føre kontrol med hæren, økonomien og retssystemet.

3. Ledelse af revolutionens terrorregime: Det spillede en central rolle i Terrorens Tid (1793-1794), hvor mange "fjender af revolutionen" blev henrettet, ofte ved guillotinen.

Nøglepersoner:

Det mest kendte medlem var Maximilien Robespierre, som i praksis blev den dominerende figur

# data[].attributes.body
Hvis sansculotterne ikke var tilfredse:

invadere Konventet og tvang deres krav igennem

fængslinger og henrettelser hørte til dagens orden

juni 1794: de anklagede mistet retten til at forsvare sig.

Var dette i tråd med revolutionens oprindelige tanker?

# data[].attributes.body
Regeringen sender repræsenter til provinsen, der skulle stoppe enhver slags kontrarevolutionær opførelse

Afkristningskampagner

Massedrukningen kostede 1800 præster livet

# data[].attributes.body
Man forsøgte at balancere, men endte med at slingre

Valgsvindel

Korruption

Manipulation

# data[].attributes.body
Napoleonskrigene (1803-1815) var en række konflikter mellem Napoleons Frankrig og forskellige koalitioner af europæiske magter, herunder Storbritannien, Østrig, Rusland og Preussen.

Årsag: Krigene opstod fra Frankrigs revolutionære arv og Napoleons ambition om at dominere Europa.

Forløb: Napoleon vandt store sejre (som ved Austerlitz) og skabte et enormt imperium, men blev svækket af fiaskoer som invasionen af Rusland (1812).

Slutning: Krigene endte med Napoleons nederlag i slaget ved Waterloo (1815) og hans eksil på øen Sankt Helena.

Resultat: Europas grænser blev omformet, og magtbalancen blev genoprettet gennem Wienskongressen (1815).

# data[].attributes.body
Tegn et billede, der repræsenterer monarkiet på den side og demokratiet/revolutionen på den anden side