# data[].attributes.body
Sobre els orígens de la seva família se sap molt poc: el seu avi, Agostino, era un forner de Brescia, casat amb Margherita, amb qui va tenir diversos fills. va ser el pare del compositor. Margherita, després de morir el seu marit, va anar a Venècia amb els seus fills. Gianbattista va ser perruquer abans de començar a destacar com a violinista i dedicar-s'hi professionalment. Al juny de 1676, als vint anys d'edat, va contreure matrimoni amb Camilla Calicchio. El músic Gianbattista Vivaldi, anomenat Rosso («Vermell») i registrat en alguns documents com Giovanni Battista Rossi, va ser membre fundador del Sovvegno de musicisti di Santa Cecilia, una organització professional de músics venecians; així mateix va ser violinista a l'orquestra de la basílica de Sant Marc ia la del Teatre Sant Giovanni Grisostomo. Existeix una òpera titulada La Fedeltà sfortunada de 1689 composta per un Giovanni Battista Rossi —el nom amb què el pare de Vivaldi s'hi havia unit a la Sovvegno di Santa Cecília
Antonio Lucio Vivaldi va néixer el 4 de març de 1678 a Venècia,5 llavors capital de la República de Venècia. La llevadora el va batejar al seu domicili immediatament després del seu naixement, la qual cosa va donar lloc a la creença que pensaven que la seva vida estava en perill d'alguna manera. Encara que no es coneix amb certesa, el baptisme immediat del nen va ser probablement degut o bé al seu mal estat de salut oa un terratrèmol que va sacsejar la ciutat aquell dia. En el trauma del sisme, la mare de Vivaldi va poder haver-lo destinat al sacerdoci. El baptisme oficial a l'església va tenir lloc dos mesos després. Antonio va tenir nou germans, tres dels quals van morir a edat primerenca. Aquests van ser: Gabriela Antònia (1676-1678), Margarita Gabriella (1680-1750), Cecília Maria (1683-1767), Bonaventura Tomaso (1685-posterior a 1718), Zanetta Anna (1687-1762), Francesco Gaetano (16 1752), Iseppo Sant (1692-1696), Gerolama Michela (1694-1696) i Iseppo Caetano (1697-posterior a 1729).

Giovanni Battista va ensenyar a Antonio a tocar el violí i després va recórrer Venècia tocant aquest instrument amb el seu fill. Probablement va aprendre a tocar l'instrument a una edat primerenca, atès l'ampli coneixement musical que havia adquirit a l'edat de vint-i-quatre anys, quan va començar a treballar a l'Ospedale della Pietà.11 És probable que Antonio també fos deixeble de Giovanni Legrenzi, president del Sovvegno i un dels primers compositors del Barroc i mestre de capella a la basílica de Sant Marc. És possible que Legrenzi donés al jove Antonio les seves primeres lliçons de composició. L'acadèmic Walter Kolneder aprecia la influència de l'estil de Legrenzi en una de les primeres obres litúrgiques de Vival
El 1693, a l'edat de quinze anys, va començar a estudiar per ser sacerdot. El 18 de setembre d'aquell any, Antoni va ingressar en un seminari i va rebre les seves primeres ordres menors: ostiari el 19 de setembre de 1693, lector el 21 de setembre de 1694, exorcista el 25 de desembre de 1695 i acòlit el 21 de setembre de 1696. El 4 d'abril de 1699 va ser ordenat subdiaca, després diaca —el 18 de setembre de 1700—, i finalment ungit sacerdot el 23 de març de 1703, als vint-i-cinc anys.11

Més inclinat cap a la música que a les obligacions religioses, va aconseguir que ho dispensessin de dir missa per raons de salut el 1704. Els seus símptomes, strettezza di petto («opressió al pit»), s'han interpretat com una forma d'asma8 i segons investigacions mèdiques del francès Roger-Claude Travers, semblen haver-se tractat d'angor pectoris (angina de pit).  Això no li va impedir compondre o participar en activitats musicals8, tot i que va fer que deixés de tocar instruments de vent. Després de la seva ordenació com a sacerdot, li van anomenar Il Prete Rosso («El capellà vermell»). Vivaldi va celebrar missa com a sacerdot només unes quantes vegades i semblava que s'havia retirat de les obligacions sacerdotals, encara que ell seguia sent membre del sacerdoci. Es creu que això també es deu al seu hàbit de compondre mentre feia missa. Sembla que va romandre compromès amb el Catolicisme, ja que l'entrada als registres de defunció de Viena diu: «Antonio Vivaldi, capellà secular». Ludwig Gerber va escriure sobre l'ancià Vivaldi que «el rosari mai no deixava la seva mà llevat quan prenia la ploma per escriure una òpera».di, Laetatus sum (RV Anh. 31), escrita el 1691 a l'edat de tretze anys.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
¿SABÍAS QUÉ?

1. Vivaldi nació el 4 de marzo de 1678 en Venecia y murió el 28 de julio de 1741 a los 63 años.

2. Su padre fue panadero, violinista y empresario

3. Fue ordenado sacerdote en 1703

4. Le decían el cura pelirrojo por el color de su cabello

5. Se hizo rico pero acabó arruinado

6. Vivaldi sufría de Asma

7. El compositor italiano compuso la música de bodas del rey Luis XV de Francia

8. Estudió dos profesiones, profesor y cura. Fue profesor de violín en un orfanato.

9. Fue compositor y músico del Barroco tardío e Influyó en otros compositores como Bach y Haydn

10. Compuso 770 obras, de las que 447 son conciertos y el resto óperas

11. Ottone in Villa (1713) fue la primera de las óperas de Vivaldi de la que se tiene noticias

12. Su obra más popular, Las cuatro Estaciones formada por cuatro conciertos y cada uno de ellos lleva por nombre el de una estación del año.

13. Vivaldi buscaba crear los sonidos de la naturaleza con instrumentos de cuerda.

14. Es uno de los temas centrales en la novela de ficción histórica La Copa Antonio Vivaldi, en la que una competición de música nombrada en su honor sustituye a la copa mundial de futbol

15. Su ópera Montezuma" es el tema central de la novela ficción histórica "Concierto barroco de Alejo Carpentier 1974. Esta ópera que versa sobre la conquista de México bajo una interpretación poco apegada a la realidad

16. En el funeral de Vivaldi celebrado en la catedral de Viena, cantaron los niños en el coro de la catedral entre los que se encontraba el futuro compositor Joseph Haydn.

# data[].attributes.attachment_link.title
CURIOSIDADES Y EFEMÉRIDES: ANTONIO VIVALDI COMPOSITOR- Beatriz Vivar

# data[].attributes.attachment_link.description
¿SABÍAS QUÉ? Vivaldi nació el 4 de marzo de 1678 en Venecia y murió el 28 de julio de 1741 a los 63 años.Su padre fue panadero, violinista y empresario

# data[].attributes.attachment_link.title
Vivaldi - Las Cuatro Estaciones (Completa) Primavera, Verano, Otoño, Invierno, Música Clásica Violin

# data[].attributes.body
Wilhelm Richard Wagner (Leipzig, Regne de Saxònia, Confederació del Rin, 22 de maig de 1813-Venècia, Regne d'Itàlia, 13 de febrer de 1883) va ser un compositor, director d'orquestra, poeta, assagista, dramaturg i teòric musical alemany del Romanticisme. Destaquen principalment les seves òperes (qualificades com a «drames musicals» pel mateix compositor) en què, a diferència d'altres compositors, va assumir també el llibret i l'escenografia.

Als seus inicis, va fonamentar la seva reputació com a compositor en obres com L'holandès errant i Tannhäuser, que seguien la tradició romàntica de Weber i Meyerbeer. Va transformar el pensament musical amb la idea de l'obra d'art total (Gesamtkunstwerk), la síntesi de totes les arts poètiques, visuals, musicals i escèniques, que va desenvolupar en una sèrie d'assajos entre 1849 i 1852, i que va plasmar a la primera meitat de la seva monumental tetralogia L'anell del nibelung. No obstant això, les seves idees sobre la relació entre la música i el teatre van canviar novament i va reintroduir algunes formes operístiques tradicionals a les obres de la seva última etapa, com a Els mestres cantaires de Nuremberg. Les obres de Wagner, particularment les del seu darrer període (que es corresponen amb la seva etapa romàntica), destaquen per la seva textura contrapuntística, riquesa cromàtica, harmonia, orquestració i un elaborat ús dels leitmotivs (temes musicals associats a caràcters específics o elements dins) de la trama). Wagner va ser pioner en diversos avenços del llenguatge musical, com un extrem cromatisme (associat amb el color orquestral) o l'ampliació del cosmos harmònic a través d'un continu desplaçament dels centres tonals, cosa que va influir en el desenvolupament de la música clàssica europea.

La seva òpera Tristán i Isolda es descriu de vegades com a punt d'inici de la música acadèmica contemporània. La influència de Wagner es va estendre també a la filosofia, la literatura, les arts visuals i el teatre. Va fer construir el seu propi teatre d'òpera, el Festspielhaus de Bayreuth, per escenificar les seves obres de la manera com ell les imaginava i que contenen nous dissenys. Allí va tenir lloc l'estrena de la tetralogia de l'Anell i el Parsifal, on actualment se segueixen representant les seves obres operístiques més importants en un Festival anual a càrrec dels seus descendents. Els punts de vista de Wagner sobre la direcció orquestral també van ser molt influents. Va escriure àmpliament sobre música, teatre i política, obres que han estat objecte de debat en les darreres dècades, especialment algunes de contingut antisemita, com el seu assaig El judaisme a la música, així com per la seva suposada influència sobre Adolf Hitler i el nacionalsocialisme, ideologia també fonamentada pels seus escrits que exalten el nacionalisme alemany.1 2 3

Wagner va aconseguir tot això malgrat una vida que es va caracteritzar, fins a les darreres dècades, per l'exili polític, relacions amoroses turbulentes, pobresa i repetides fugides dels seus creditors. La seva agressiva personalitat i les seves opinions, sovint massa directes, sobre la música, la política i la societat el van convertir en un personatge polèmic, etiqueta que encara manté. L'impacte de les seves idees es pot trobar a moltes de les arts del segle.

algunes setmanes, Minna va abandonar Wagner per un altre home. Poc després ella va tornar, però la relació mai no es va recompondre del tot i va transcórrer penosament durant les tres dècades següents.

Sumits en deutes, els esposos van abandonar Riga de manera furtiva el 1839 per escapar dels seus creditors (els deutes van acuitar Wagner durant la major part de la seva vida). Van partir cap a Londres i en el trajecte, amb el seu gos terranova Robber, van ser víctimes d'una tempesta que va inspirar Wagner L'holandès errant, basada en una obra de Heinrich Heine. Els Wagner van viure una temporada a París, entre el 1839 i el 1842, on Richard es va guanyar la vida escrivint articles i reorquestrant òperes d'altres compositors, en gran mesura per a l'editorial Schlesinger. També va completar la seva tercera i quarta òpera, Rienzi i L'holandès errant, durant aquest període. El seu alleujament per abandonar París i traslladar-se a Dresden el va esmentar en el seu Autobiographische Skizze (Esbós autobiogràfic), del 1842: «La primera vegada que vaig veure el Rin, amb càlides llàgrimes als meus ulls, jo, pobre artista, vaig jurar fidelitat a la meva pàtria alemanya ».

​

# data[].attributes.attachment_link.title
13 curiosidades de Wagner | La vida del compositor alemán Richard Wagner (1813-1883) estuvo marcada por la sombra del número 13. | By Revista Selecciones | Facebook

# data[].attributes.attachment_link.description
La vida del compositor alemán Richard Wagner (1813-1883) estuvo marcada por la sombra del número 13.

# data[].attributes.body
Hans Zimmer és un compositor i productor musical alemany, que ha compost música per a més de 100 pel·lícules. Es caracteritza per la integració de música electrònica i arranjaments simfònic-orquestals, creant bandes sonores icòniques i reconeixibles. Ha estat guardonat amb nombrosos premis, incloent-hi dos premis Óscar, quatre Grammy i un Globus d'Or. Algunes de les seves pel·lícules més famoses són Pirates del Carib, Gladiator, The Lion King i The Dark Knight.

# data[].attributes.body
Carl Orff (Munic, 10 de juliol de 1895-Munic, 29 de març de 1982) va ser un compositor alemany, el treball del qual pot ser emmarcat dins del corrent del neoclassicisme musical. És especialment conegut per la seva obra Carmina Burana i per desenvolupar un sistema d'ensenyament musical per a nens, conegut com a Orff Schulwerk o mètode Orff.

Naixement 10 de juliol de 1895
 Munic, Imperi alemany
Defunció 29 de març de 1982 (86 anys), República Federal d'Alemanya
Causa de mort Càncer de pàncrees.
Sepultura Monasterio de Andechs
Nacionalitat Alemanya