# data[].attributes.headline
Кібер-грумінг

# data[].attributes.subject
Кібер-грумінг

# data[].attributes.body
Кібергрумінг — один з видів кібербулінгу. Це коли дорослі, які добре знають психологію дітей, налагоджують довірливі стосунки з дитиною, через соціальні мережі та фейкові облікові записи.

Остаточна мета кібергрумінгу  –  отримання фотографій та відео відвертого характеру. Однак, дії зловмисників можуть бути й набагато небезпечнішими – вони часто намагаються зустрітися з дитиною в реальному житті.

# data[].attributes.body
Суть його в тому, що:

- шахраї реєструються в соцмережах під виглядом підлітків (або досить приємних на вигляд дорослих),

- входять в довіру до дітей та підлітків з метою отримання від них інтимних фото або відео,

- шантажують, щоб отримати ще більш відверті матеріали, гроші або змусити до особистих зустрічей в офлайні.

# data[].attributes.body
Ознаки того, що дитина страждає від кібергрумінгу:

Протягом тривалого часу дитина стає замкнутою, сумною, напруженою;

Поводження дитини з вчителями, однолітками та батьками різко змінюється;

Немає інтересу до навчання;

Часто сидить за комп’ютером або в телефоні, після чого ще більш засмучується.

Як показує практика, зазначені кіберправопорушення впливають на жертву цькування набагато сильніше, ніж традиційні форми цих злочинів (види булінгу, мобінгу та грумінгу). Для людини будь-якого віку переживання, пов’язані з віртуальним тероризуванням, можуть бути справді серйозними, оскільки здебільшого це тероризування включає погрози та приниження, які мають публічний і тривалий характер, що приводить до зниження самооцінки, втрати іміджу, глибокої депресії, розвитку підвищеної тривожності, фрустрації, почуття глибокої самотності, самоізоляції, а також до самогубства.

# data[].attributes.headline
Жертвами кібергрумінгу часто стають підлітки, які почуваються самотніми.

# data[].attributes.subject
Жертвами кібергрумінгу часто стають підлітки, які почуваються самотніми.

# data[].attributes.body
Кіберзлочинці користуються недосвідченістю неповнолітніх, застосовують психологічні маніпуляції та переконання, щоб жертви добровільно погоджувались на їх небезпечні пропозиції. Злочинці свідомо будують своє спілкування з дитиною так, аби викликати в неї теплі почуття та довіру, показати, що вона цінна та унікальна.

Наприклад, щоб завоювати довіру зловмисники можуть прикидатися однолітками дитини, починають приділяти дитині багато уваги, часто спілкуватися, вислуховувати проблеми та дарувати подарунки. Для грумінгу зловмисники часто використовують фальшиві профілі та намагаються видати себе за іншу особу.

# data[].attributes.body
Став жертвою кібергрумінгу: Що робити

Якщо попередити кібергрумінг не вдалося й інтимні фото або відео потрапили до зловмисників, головне пам'ятати, що домагання або вимагання – злочин, у ньому немає вини жертви.

Насамперед дитині потрібно припинити будь-яке спілкування зі злочинцями і більше не відгукуватися на жодні вимоги.

Потім обов'язково зробити прінтскрин усього листування і звернутися до довіреного дорослого. Це можуть бути батьки, вчитель, шкільний психолог, страший брат або сестра – той, хто користується великою довірою.

Після цього разом з дорослими варто звернутися в поліцію (кіберполіцію або ювенальну превенцію).

Якщо знадобиться додаткова інформація або психологічна підтримка – зателефонувати на гарячу дитячу лінію по тел. 116 111.

У випадку, якщо дорослий сам помітив, що дитина страждає від кібергрумінгу, потрібно пояснити їй, що те, що відбувається – злочин і вона не винна у цьому, запевнити, що ви на її боці, навіть якщо щось подібне потрапить у мережу, і завжди підтримаєте.

Потім дорослому потрібно допомогти дитині виконати описаний вище перелік дій.

# data[].attributes.body
Як попередити кібергрумінг

Правила профілактики онлайн-грумінгу досить прості. Батьки мають пояснити, а діти пам'ятати, що в мережі не можна:

1. Ділитися відвертими фотографіями або відео, тому що після цього ви не контролюєте того, що може трапитися з ними в майбутньому;

2. Довіряти "близьким" відносинам без особистого спілкування, знайомства з родичами і друзями, тобто без того, щоб віртуальні друзі стали реальними;

3. Просити подібні матеріали самому, адже це також можуть використати.

Що можуть зробити батьки, щоб захистити свою дитину?

Соцмережі, безперечно, дають дітям можливість спілкуватися з друзями. Особливо, коли школа не працює. Але важливо, щоби поруч була доросла людина, з якою можна поговорити про все, з чим діти стикаються онлайн і що їх бентежить.

Необхідно пояснити підлітку, що спілкуватися в інтернеті можна лише з тими, хто є друзями та знайомими в реальному житті.

Спитайте у своєї дитини, в які ігри вона грає та що їй подобається робити у соціальних мережах.

Обговоріть фотографії та відео, якими дитина ділиться онлайн, нагадайте, що не можна поширювати особисту інформацію.

Розкажіть дитині, що варто уникати особистих розмов чи листувань з незнайомцями в інтернеті, особливо на інтимні та провокативні теми.

Це не означає, що слід боятися кожного, хто додає підлітка у друзі в соціальних мережах, однак необхідно перевіряти та аналізувати усіх, хто викликає підозру.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
РЦНБВПД У Львівській області

# data[].attributes.attachment_link.title
Що таке кібергрумінг?

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Суспільне Новини

# data[].attributes.attachment_link.title
Освітній проєкт #stop_sexтинг: як захистити дітей від сексуального насильства в інтернеті

# data[].attributes.body
Фішинг — вид шахрайства, метою якого є виманювання в довірливих або неуважних користувачів мережі персональних даних клієнтів онлайнових аукціонів, сервісів із переказу або обміну валюти, інтернет-магазинів.

Суть в тому, що:

Шахраї намагаються змусити користувачів самостійно розкрити конфіденційні дані

Наприклад, надсилаючи електронні листи з пропозиціями підтвердити реєстрацію облікового запису, що містять посилання на сайт, зовнішній вигляд якого повністю копіює дизайн відомих ресурсів.

Наслідки від фішингу можуть бути різними, залежно від того, яку інформацію зуміли отримати зловмисники. Найпоширеніші наслідки включають:

Крадіж особистих даних: це може призвести до крадіжки особистої інформації, такої як ім'я, адреса, номер телефону, номер кредитної картки тощо. Зловмисники можуть використовувати цю інформацію для шахрайства або крадіжки особистості.

Фінансова шкода: може призвести до крадіжки грошей з банківських рахунків, кредитних карток тощо. Зловмисники можуть використовувати отриману інформацію для здійснення незаконних операцій, таких як покупка товарів або послуг, або зняття готівки.

Шкода репутації: може призвести до шкоди репутації жертви. Наприклад, зловмисники можуть використовувати отриману інформацію для створення фейкових акаунтів у соціальних мережах або для поширення неправдивої інформації.

Статистичні дані:

Відповідно до дослідження глобального фішингу APWG, у 2016 році спостерігалося понад 250 тисяч унікальних фішингових атак, під час яких використовувалось рекордне число доменних імен, зареєстрованих зловмисниками, перевищуючи позначку в 95 тисяч. В останні роки кіберзлочинці намагалися зосередитися на банківських та фінансових послугах, користувачах електронного банкінгу, соціальних мереж, а також облікових даних електронної пошти.

Найбільш вразливою категорією користувачів у фішингу є люди, які:

Не мають досвіду роботи в Інтернеті. Ці люди можуть не розпізнавати підозрілі електронні листи та повідомлення.

Не знають про фішингові атаки. Ці люди можуть не усвідомлювати, що їхні особисті дані можуть бути в небезпеці.

Нехтують правилами безпеки в Інтернеті. Ці люди можуть нехтувати такими правилами, як не відкривати електронні листи та повідомлення від невідомих відправників, не вводити особисті дані на підозрілих веб-сайтах тощо.

Як розпізнати фішинг?

Ось кілька підказок, які допоможуть виявити фішингове повідомлення:

1. Загальні або неофіційні привітання — листи без персоналізації (наприклад, «Шановний клієнт») та формальностей, має викликати підозри. Те ж саме відноситься до псевдо-персоналізації з використанням випадкових, підроблених посилань.

2. Запит на особисту інформацію – часто використовують кіберзлочинці, але банки, фінансові установи та більшість онлайн-сервісів намагаються цього уникати.

3. Некоректна граматика – орфографічні та друкарські помилки, а також незвичайні фрази часто можуть означати небезпеку (але відсутність помилок не є доказом легітимності).

4. Несподівані повідомлення – будь-який незапланований контакт з банком повинен викликати підозри.

5. Терміновість – фішингові повідомлення часто намагаються викликати відчуття терміновості дій, залишаючи жертвам менше часу на роздуми.

6. Пропозиція, від якої важко відмовитися – якщо лист занадто хороший, щоб бути правдою, він, напевно, є фішинговим.

7. Підозрілий домен – чи дійсно американський чи німецький банк надсилатиме електронний лист з китайського домену?

Як захиститися від фішингу?

1. Дізнавайтесь про нові методи фішингу

2. Не надсилайте облікові дані не переревіреним організаціям

3. Не натискайте на підозрілі кнопки та посилання

4. Регулярно перевіряйте облікові записи

5. По можливості, використовуйте додатки для захисту від фішингових атак

Будучи обережним і взявши на себе деякі запобіжні заходи, ви зможете захистити себе від наслідків фішингу

Посилання на джерела:

1. https://uk.wikipedia.org/wiki/%D0%A4%D1%96%D1%88%D0%B8%D0%BD%D0%B3

2. https://www.eset.com/ua/support/information/entsiklopediya-ugroz/fishing/

# data[].attributes.body
Шерентінг - новий термін, утворений від англійських слів parenting (виховувати) і to share (ділитися, розміщувати в інтернеті). Це поняття якраз і описує явище, коли батьки викладають у соцмережі фотографії своїх дітей і публічно розповідають про ситуації з їхнього життя без їх дозволу.

Вторгнення в особистий простір

За правилами більшості соцмереж, діти не мають права створювати власні акаунти до 13 років.

Тобто діти, які слідують цим правилам, навіть не знають, що коїться в них за спиною. А після реєстрації у соцмережах вони можуть бути неприємно здивовані кількістю фотографій, які їхні батьки оприлюднили.

19-річний іспанський програміст Конрад Ітурбе був шокований, коли зрозумів, що мама й тато викладали його фото у соцмережі.

"В моєї мами був Instagram ще до того, як у мене з'явився телефон. Я навіть не здогадувався, що мої фото можуть десь публікуватися, – розповів він каналу BBC. – Я не люблю викладати свої світлини у соцмережі, я не викладаю їх навіть у власному Instagram. Тому коли я побачив фото в маминому акаунті, одразу ж сказав їй їх видалити: "Я не давав тобі на це дозволу".

Конраду це здалося вторгненням в особистий простір. Найбільше йому не сподобалось те, що мама викладала його дитячі фото, а акаунт при цьому був відкритий.

Це дуже особиста річ, я не хотів, щоб їх виставляли на огляд публіки, - пояснив хлопець.

Небезпека шерентінгу

Багато батьків не замислюються над тим, як саме виглядає на фото їхня дитина для інших користувачів мережі. Адже це, фактично, публічний доступ. Звісно ж, батьки фотографують свою малечу у позах, які викликають замилування: у підгузках, без одягу, в одних трусиках, у ванній чи під час сну. Але варто пам’ятати, що ці світлини може передивитися будь-хто – як друг, так і злочинець, який ховається під чужим акаунтом.

Фотографії легко можуть потрапити до рук педофілів, тож перед публікацією варто задуматись про безпеку власної дитини. Те ж саме стосується й позначення геолокації.

# data[].attributes.headline
Використані джерела

# data[].attributes.subject
Використані джерела

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
кібергрумінг

# data[].attributes.attachment_link.title
Що таке кібергрумінг і як від нього уберегти дитину

# data[].attributes.attachment_link.description
Останнім часом діти стали частіше страждати від сексуального насильства і шахрайства в інтернеті. Розповідаємо, з якими загрозами дитина може зіткнутися в мережі і як боротися з таким видом сексуального насильства, як-от кібергрумінг. .

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Безоплатна правова допомога

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
У час карантинних обмежень, коли навчання і робота перейшли в режим онлайн, часто, на просторах інтернету нас підстерігає багато небезпек. Однією з таких небезпек для дітей та підлітків є булінг, втім зростає і ймовірність потрапити у тенета кібершахраїв. Що ж таке кібергрумінг, як захистити від нього дітей та що варто робити батькам розповідає головний юрист сектору "Старосамбірське бюро правової допомоги" Уляна Виджак.
Булінг - це вкрай негативна, агресивна поведінка метою якої є приниження, залякування, демонстрації сили, внаслідок чого заподіюється шкода психічному або фізичному здоров'ю.

Серед різновидів булінгу особливе місце посідає кібербулінг - цькування, які вчиняються за допомогою гаджетів, з використанням інтернету, чи будь-яких електронних (цифрових) технологій. Майже 50% підлітків були жертвами кібербулінгу. Кожна третя дитина прогулювала через це школу. Сьогодні в Україні стрімко поширюється кібергрумінг.
Що таке кібергрумінг і як захистити дітей?
Кібергрумінг - один з видів кібербулінгу. Це коли дорослі, які добре знають психологію дітей, налагоджують довірливі стосунки з дитиною, через соціальні мережі та фейкові облікові записи.

Остаточна мета кібергрумінгу - отримання фотографій та відео відвертого характеру. Однак, дії зловмисників можуть бути й набагато небезпечнішими - вони часто намагаються зустрітися з дитиною в реальному житті.

Під час пандемії мільйони дітей та молодих людей у всьому світі почали проводити набагато більше часу в інтернеті, ніж будь-коли. Вони навчаються онлайн, спілкуються з друзями у чатах, грають в ігри.

Часто самі того не підозрюючи, підлітки допомагають кіберзлочинцям в досягненні їх цілей. Публікація фото в соціальних мережах, відкритий профіль - все це підвищує ризик стати жертвою грумінгу, наслідки якого можуть бути дуже небезпечними.
Жертвами кібергрумінгу часто стають підлітки, які почуваються самотніми.
Кіберзлочинці користуються недосвідченістю неповнолітніх, застосовують психологічні маніпуляції та переконання, щоб жертви добровільно погоджувались на їх небезпечні пропозиції. Злочинці свідомо будують своє спілкування з дитиною так, аби викликати в неї теплі почуття та довіру, показати, що вона цінна та унікальна.

Наприклад, щоб завоювати довіру зловмисники можуть прикидатися однолітками дитини, починають приділяти дитині багато уваги, часто спілкуватися, вислуховувати проблеми та дарувати подарунки. Для грумінгу зловмисники часто використовують фальшиві профілі та намагаються видати себе за іншу особу.
Що можуть зробити батьки, щоб захистити свою дитину?
Соцмережі, безперечно, дають дітям можливість спілкуватися з друзями. Особливо, коли школа не працює. Але важливо, щоби поруч була доросла людина, з якою можна поговорити про все, з чим діти стикаються онлайн і що їх бентежить.

Необхідно пояснити підлітку, що спілкуватися в інтернеті можна лише з тими, хто є друзями та знайомими в реальному житті.

Спитайте у своєї дитини, в які ігри вона грає та що їй подобається робити у соціальних мережах.

Обговоріть фотографії та відео, якими дитина ділиться онлайн, нагадайте, що не можна поширювати особисту інформацію.

Розкажіть дитині, що варто уникати особистих розмов чи листувань з незнайомцями в інтернеті, особливо на інтимні та провокативні теми.

Це не означає, що слід боятися кожного, хто додає підлітка у друзі в соціальних мережах, однак необхідно перевіряти та аналізувати усіх, хто викликає підозру.
Під час обговорення теми кібергрумінгу необхідно підтримувати неконфліктний спосіб спілкування, щоб дитина не боялася звернутися за допомогою у майбутньому.
Будь-які правила та обмеження часто викликають негативну реакцію з боку підлітків. Саме тому кращий варіант - це пошук балансу між використанням інструментів для контролю онлайн-активності юних користувачів та налагодженням хороших та відкритих стосунків з дітьми. Адже саме довірливі стосунки й залученість батьків у життя своєї дитини є основою її безпеки в інтернеті.

Міністерство цифрової трансформації у співпраці з ЮНІСЕФ та за інформаційної підтримки Міністерства освіти і науки України, Координаційного центру з надання правової допомоги та Міністерства юстиції України випустило чат-бот "Кіберпес". У чат-боті можна дізнатись про те, як діяти дітям, батькам і вчителям у разі кібербулінгу. Чат-бот у Telegram і Viber допоможе дізнатись, як визначити кібербулінг, як самостійно видалити образливі матеріали з соціальних мереж, а також куди звертатись за допомогою.

Відеоконсультацію можете переглянути за посиланням: https://bit.ly/3JlbF6r

# data[].attributes.attachment_link.title
Що таке кібергрумінг? | Безоплатна правова допомога

# data[].attributes.attachment_link.description
У час карантинних обмежень, коли навчання і робота перейшли в режим онлайн, часто, на просторах інтернету нас підстерігає багато небезпек. Однією з таких небезпек для дітей та підлітків є булінг, втім зростає і ймовірність потрапити у тенета кібершахраїв.

# data[].attributes.headline
Наслідки загро

# data[].attributes.body
Наслідки загрози:

1. Безпека дитини. Публікація фото дитини в інтернеті може зробити її мішенню для зловмисників і наразити її на небезпеку ще у дитячому віці.

2. Особисте життя дитини. Деякі світлини, розміщені в інтернеті, можуть потрапити на очі важливим для дитини людям, з якими вона будує дружні або й більш близькі стосунки, і тоді підліток чи доросла людина відчуватиме від того дискомфорт.

Найбільш вразливою категорією користувачів є діти та підлітки.

Як безпечно публікувати фотографії дітей в соціальних мережах та уникнути шерентінгу?

Найкраща та найбільш безпечна порада — взагалі не публікувати відео та фотографії дітей у соціальних мережах, але для більшості сучасних батьків це майже неможливо.

Поради, які допоможуть уникнути деяких ризиків:

не поширюйте матеріали з будь-якими особистими даними або інформацією, яка може допомогти визначити особу: ім’я, адресу, дату народження;

вимкніть відстеження місцезнаходження під час створення фото, щоб за допомогою них не можна було отримати геотеги;

перевірте налаштування конфіденційності;

діліться фотографіями та інформацією з людьми, яких ви дійсно знаєте;

перш ніж опублікувати будь-що, подумайте, які наслідки це матиме у майбутньому.

Дійсно, для багатьох батьків публікація фотографій своїх дітей – це спосіб показати свою любов. Але не варто забувати про безпеку і право на приватність, яке є у кожного з нас.

Використані джерела:

1. Небезпека шерентінгу: чому батькам не варто публікувати фото своєї дитини без її дозволу (vseosvita.ua)

2. Фотографії дітей в соціальних мережах - що потрібно знати батькам? ESET. | ESET

3. Коротко про шерентінг. Яка його загроза для дитини? - 22 Травня 2019 - Путильський РЦСССДМ (ucoz.ua)

# data[].attributes.attachment_link.title
Новини України: фото дітей в соцмережах – що таке шерентінг і чим він небезпечний