# data[].attributes.body
Pirms 12. gs. – Vietējās ciltis bija pagāni, pielūdza dabas dievības.

13. gs. – Krustneši ar varu ieviesa katoļticību; izveidojās Līvonijas valsts.

13.–16. gs. – Dominēja Romas katoļu baznīca, tika celti klosteri un baznīcas.

16. gs. (Reformācija) – Ieviesās luterisms, klosteri tika slēgti, daudzi pārgāja luterticībā.

# data[].attributes.body
Pirms 13. gs. – Celtņi no koka, vienkārši, funkcionāli (pilis, sētas, svētvietas).

13.–16. gs. – Krustneši ievieš akmens celtnes:

Pilis, baznīcas, klosteri gotikas stilā.

Attīstās pilsētas ar mūriem un mūra ēkām.

Pēc 1561. gada – Mazāk jaunu celtņu, bet esošās pielāgo luterismam.

Ienāk renesanses un baroka stils (īpaši Latgalē).

# data[].attributes.body
Pirms 13. gs. – Koka pilis un nocietinājumi, kas kalpoja aizsardzībai.

13.–16. gs. – Krustnešu ienākšana:

Akmens pilis (gotikas stils).

Pils kļuva par militāru un administratīvu centru.

Rīgas pils, Cēsu pils, Turaidas pils.

Pēc 1561. gada – Pils zaudē militāro nozīmi, tomēr tiek rekonstruētas (renesanse, baroks).

# data[].attributes.body
Pirms 13. gs. – Vietējie zemes īpašumi piederēja vietējām cilts kopām.

13. gs. – Krustneši iekaro un sadala zemes starp katoļu baznīcu un Vācu ordeni.

16. gs. – Pēc Līvonijas sabrukuma zemes pārdalītas starp Zviedriju, Poliju un Krieviju.

Pēc 1561. gada – Pārdalīšanās saglabājās, un zeme tika izmērīta pēc jauniem politiskajiem dalījumiem.

# data[].attributes.body
Pirms 13. gs. – Zemi apsaimniekoja vietējās ciltis, galvenokārt kolektīvi.

13. gs. – Krustneši ieviesa feodālo sistēmu: bīskapi un Vācu ordenis piešķīra zemi vācu bruņiniekiem.

16. gs. – Pēc Līvonijas sabrukuma feodāļi turpināja apsaimniekot zemi, bet Zviedrijā un Polijā mainījās nodokļu un saimniekošanas struktūras.

Pēc 1561. gada – Zemes īpašumi privatizēti, īpašnieki kļuva aristokrātijas locekļi.

# data[].attributes.body
Mērķis un jēga: Ludzas pils tika būvēta kā Livonijas ordeņa cietoksnis, lai nostiprinātu austrumu robežas un aizsargātu Livoniju no Krievijas iebrukumiem. Tā kalpoja kā aizsardzības nocietinājums un arī kā administratīvs un politisks centrs.

Būvētājs un laiks: Pils tika uzcelta 14. gadsimtā, taču nav tiešu dokumentālu pierādījumu par tās celtniecību. Tā piederēja Livonijas ordenim un pirmo reizi pieminēta 1433. gadā.

Livonijas valsts atrašanās vieta: Ludzas pils atradās Livonijā, kas bija Viduslaiku teritorija mūsdienu Latvijas un Igaunijas teritorijā. Pils atradās Ludzas reģionā, kas bija daļa no Livonijas ordeņa valdītas zemes.

Nozīme mūsdienās: Mūsdienās Ludzas pils ir vēsturisks piemineklis un tūrisma objekts. Tā ir daļa no Latvijas vēstures, un tās drupas un apkārtējā teritorija piesaista apmeklētājus, sniedzot ieskatu Viduslaiku aizsardzības arhitektūrā un Livonijas ordeņa vēsturē.