# data[].attributes.headline
En gade i Roskilde i baggrunden domkirken

# data[].attributes.subject
En gade i Roskilde i baggrunden domkirken

# data[].attributes.body
Jørgen Roed
1836

Billedet forestiller Roskilde Domkirke på en vinterdag, og en foranliggende gade som er dækket af et fint lag sne. På billedet ser man tre unge drenge der kælker og leger, en flok voksne klædt i mørkt tøj, måske på vej til gudstjeneste i kirken.

Billedet er meget harmonisk og fredfyldt med kirken som sit klare fokuspunkt. Ca direkte over kirken er der også en åbning i de ellers tætte skyer, hvilket skaber en meget symbolsk hellig følelse. Derudover er børnenes leg med til at skabe en slags barnlig uskyldighed og glæde, som man kun finder i sine ubekymrede barndomsår.

Kirken er meget symbolsk for romantikken og de værdier man havde. Kirken bliver opsat som mægtig og stor, idet den tårner så højt over de almene huse. Man fornemmer folks færd til kirken, og den sammenslutning den altså bringer. De går i samlet flok. Sammenhold er vigtigt i nationalisme, idet det skaber en fælles national identitet. Igen, brydningen i skyerne over kirken er symbolsk - kirken og Gud bringer lys og en vej frem, selvom det egentlig er koldt og “mørkt”, som det sædvanligvis vil være i vintermånederne.

Derudover virker det meget bevidst at placere børnene i forgrunden og altså skabe fokus på dem. I romantikken er børns uskyldighed ofte repræsenteret i kunsten som noget der bliver hyldet og prissat. Også her viser Jørgen Roed at man som barn kan lege og have det sjovt på trods af det kolde vejr - det skaber faktisk snarere en legeplads for børnene, hvilket igen medfører til billedet af Danmark som et land for alle, og et land man er lykkelig i. Noget andet der måske skal bemærkes er hvordan samtlige skorstene har røg der kommer ud af dem. Det fortæller os at de havde brænde at lægge på pejsen, og kunne holde sig varme i vintermånederne. Igen, det er en idyllisering af de egentlige leveforhold, som var noget mere barske. Her har folk det godt. Børnenes påklædning fortæller os også at de ikke mangler noget. Naturen er repræsenteret i de kridhvide træer, som er helt snebeklædte. Alle ved hvor smukt et snebeklædt træ er om vinteren, og dette er også udnyttet af kunstneren.

# data[].attributes.headline
Parti af marmorpladsen med ruinerne af den ufuldførte Frederikskrike

# data[].attributes.subject
Parti af marmorpladsen med ruinerne af den ufuldførte Frederikskrike

# data[].attributes.body
F. Sødring
1835

Billedet viser et parti fra Marmorkirkens byggeplads, der på dette tidspunkt har ligget uvirksom hen i mere end tres år og er blevet lidt af et tilflugtssted for københavnerne med hang til et romersk miljø.
Dette billede er super smukt, og tankevækkende. Der er røg i skorstene, men det kan godt lidt ligne en lille brand, med så meget røg omkring.  Der hænger en masse ting ud af vinduerne fra bygningen, og rundt omkring er ikke det pæneste sted. Grunden til at vi rigtig godt kunne lide dette billede, er måden at se pladsen på den gang, og på at se det nu hvor der ligger marmor kirken, og pladsen omkring kirke i dag er ret flot, i forhold til dette billede.

Billedet ser lidt rodet ud, røgene kan godt lidt ligne en brand, der er en masse træ stubbe omkring som roder i billedet, og det som hænger ud fra lejlighederne i bygningen, det hele ser lidt rodet ud, men det ligner bare en af Københavns gader, som når man ser på billeder fra gamle dage.

Alt i alt, kan jeg super godt lide dette billede, det giver den her kaotisk stemning som man godt kan få i København, den her kontrast til hvordan der ser ud i dag, men alligevel er der noget smukt over dette billede.

# data[].attributes.body
F. Sødring
1831

Maleriet forestiller et smukt vinterlandskab ved Møns Klint i måneskin.

Særligt for maleriet er, at det skiller sig ud fra den danske nationalromantiske kunstperiode, da vinterlandskaber var sjældne.

Trods periodens tilbageholdenhed for vinterlandsskaber, kan disse stadig repræsenterer nationen positivt, vintre er kendetegnende ved landet, og selvom vinteren er gold og død, er den stadig smuk, maleren har valgt motivet pg.a. de mange smukke farvenuancer i havet og det hvide og rene ved sneen.

Det deler periodens tendens til at fokuserer på idylliserede, smukke naturlandskaber, hvor mennesket sættes i relation til naturen og dens værdier, mennesket har naturen som eksistenssammenhæng- og grundlag. Det er det åndelige, der er i centrum

Stemningen i billedet er både dyster, men også smuk og idyllisk i skumringens skær.

Samtidig er der også ironi i billedet, da det netop er et sommerspir, der er motivet - midt i vinterens favn.

Maleriet tager, som mange andre danske landskabsværker fra denne tid, sted ved et af landets mest unikke landskaber - Møns Klint er ikke specielt repræsentativt i forhold til resten af nationen, og viser dermed en mere episk version af landet.

# data[].attributes.body
J.C. Dahl

Motivet i billedet er et træ med snoede og krogede grene, perfekt placeret på en lille lysning/forhøjning, foran en mark. På marken kan vi i baggrunden ane en gård, samt en mand og (sandsynligvis) en hund som går sammen over marken. Solen er måske ved at gå ned, idet himlen er oplyst af lyserøde farver, som skaber en romantisk og smuk atmosfære.

# data[].attributes.body
Christoffer Wilhelm Eckersberg 1810

Maleriet viser et par, en mand og en kvinde, som sidder på et hegn og kigger på hinanden. I baggrunden er solen ved at gå ned i horisonten. Lidt til højre ligger der en gård, formentlig parets hjem.

På billedet ligger der 4 gårde i baggrund, som viser at vi er ude på landet, og der er ikke mange mennesker omkring. Billedet virker varmt og dejligt og det minder om en sen sommer aften, paret har ikke varmt tøj på, så man kan se det ikke er ved at blive vinter endnu.

Træet til venstre var først malet på senere efter maleriet var færdig, og derfor står en smule ud fra resten af maleriet.

Dette billede et et typisk eksempel på et naionalromantisk maleri fra den danske guldalder. Det har en meget smuk idylisk baggrund hvor solen er på vej ned, og himlen er varm af farver.

Maleren Christoffer Wilhelm Eckersberg var ham som startede den danske guldealders kunst.