# data[].attributes.body
I dag er viden den vigtigste ”egenskab” i samfundet. I 1970’erne tog det for alvor fat. En vigtig del i vores videnssamfund i dag, er vores teknologi. Teknologien er i dag blevet en så stor rolle, vi ikke ville kunne gennemføre stykket uden.
Videnssamfundets varemærke er forskellighed, og at man er unik. Vi alle har noget at byde ind med. Vores forhold til vores medmennesker kan udskiftes med lyst. Vi kan ændre holdning så ofte som vi skifter underbukser.
Vidensarbejdere ser ikke forskel på fritid og arbejde på samme måde som man gjorde i industritiden. Mange ser deres arbejde som hobby/fritid. En almindelig lønarbejder skelner dog stadig mellem fritid og job. De arbejder for at kunne nyde deres fritid og lave sjove aktiviteter med familien, hvorimod selvstændige bliver nødt til at blive et par ekstra timer for at ordne regnskab mm.

# data[].attributes.body
I denne tid flyttede rigtig mange danskere fra landet til byen. Industriarbejdet var dog et meget ensformigt arbejde på fabrikker med samlebånd osv.
Der blev mindre tid til familie og kirke på grund af foreninger, partier og fritidsinteresser.
En radio blev en hvermandseje samt fjernsynet.
Det var de velstillede folk som ejede fabrikker, banker osv.
Der var mangel på folk på fabrikker, så vi importerede gæstearbejdere fra udlandet.
Overgangen til videnssamfundet begyndte så småt at finde sted.

# data[].attributes.body
Flertallet af befolkningen levede direkte af landbruget. Landbruget kom til for 6.000 år siden, og hjalp danskerne med at brødføde sig selv, og der kom derfor flere folk til.
Maskinerne udviklede sig i 1800-tallet, og det gjorde høsten nemmere og hurtigere. Prisen på korn faldt, og efterspørgslen på kød- og mejerivarer steg voldsomt.
Landmændene lå nederst i hierarkiet. Man så ikke folk særlig tit lykkedes med at kæmpe deres vej op i hierarkiet. I denne tid havde vi formelt demokrati, men ikke reelt. Husmændene lå fastlåst i bunden af hierarkiet, hvorimod landmændene kæmpede sig lidt op under andelsbevægelsen. Gårdejerne havde folk til at hjælpe sig med arbejdet, men det kunne ikke skåne dem fra at få jord under neglene selv. Gårdejerne oprettede andelsforeninger, hvor de sammen kunne producere kød og mejeri produkter. En stor del af indtægten kom af at sælge bacon og smør til englænderne.