# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наташа Тимко

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Міністерство охорони здоров'я України

# data[].attributes.attachment_link.title
Що робити дітям щоб не захворіти на коронавірус (covid-19). Засоби профілактики

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Міністерство охорони здоров'я України

# data[].attributes.attachment_link.title
Як захиститися від коронавірусу. Перевірени способи уберегтися від covid-19

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Клебан-Бик регіональний ландшафтний парк

# data[].attributes.attachment_link.title
Урок № 1 "Первоцвіти"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Клебан-Бик регіональний ландшафтний парк

# data[].attributes.attachment_link.title
Урок №2 "Первоцвіти"

# data[].attributes.attachment_link.title
У подножья меловой горы  Райгородок, Донецкая область,Украина

# data[].attributes.attachment_link.title
Горы и водопады Донбасса.avi

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Игорь Свиридов

# data[].attributes.attachment_link.title
Природа Донбасса

# data[].attributes.attachment_link.title
Как прорастить семена фасоли и пшеницы - проект для детей

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наташа Тимко

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Сільськогосподарські культури - культурні рослини, що вирощуються з метою забезпечення людства продуктами харчування, виробництва сировини для окремих галузей промисловості і кормів для сільськогосподарських тварин.

За призначенням умовно поділяються на:

Сільськогосподарські культури, вирощувані в зонах зрошувального землеробства, найбільш пристосовані до умов пустелі - це фінікова пальма, ячмінь, бавовник, пшениця.

Пустыни / Бабаев А. Г., Зонн И. С., Дроздов Н. Н., Фрейкин З. Г. Отв. ред. Э. М. Мурзаев. - М.: Мысль, 1986. - 318 с., карт., схем., граф. - (Природа мира). (с.:23)

Географический энциклопедический словарь. Москва. "Советская энциклопедия". 1988. стор. 274 (рос.)

# data[].attributes.attachment_link.title
Сільськогосподарські культури

# data[].attributes.attachment_link.description
Сільськогосподарські культури - культурні рослини, що вирощуються з метою забезпечення людства продуктами харчування, виробництва сировини для окремих галузей промисловості і кормів для сільськогосподарських тварин. За призначенням умовно поділяються на: Сільськогосподарські культури, вирощувані в зонах зрошувального землеробства, найбільш пристосовані до умов пустелі - це фінікова пальма, ячмінь, бавовник, пшениця. Пустыни / Бабаев А.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Влітку і до кінця осені походи в ліс популярні як ніколи. Та тільки чи знаєте ви, як поводити себе у лісі, щоб не завдати шкоди природі і не заблукати? Ці правила поведінки в лісі корисно знати всім.
Засмічення території
* Ні в якому разі не залишайте в лісі сміття, яке не розкладається, - пластик, гуму, одноразовий посуд, бляшанки від консервів, скло. Все це зберіть в пакет і вивезіть в найближчий сміттєвий бак.
Розведення вогнищ в невідведених для цього місцях
* Ніколи не розводьте вогнище поблизу дерев і на сухій траві. Збирайте для багаття тільки сухі гілки. Вони горять швидше, і лісу не буде від цього шкоди.
Пошкодження дерев, кущів, зривання квітів, збір лікарських рослин
* Не вирізайте на деревах надписи, наприклад "Тут був я". Це може призвести до всихання дерева, заселення його паразитами.

* Не ламайте гілок дерев та кущів. Це заважає рослинам жити.

* Не зривайте лісових квітів, особливо рідкісних первоцвітів - це порушення закону. Хай гарні рослини залишаються в природі!

* Не виривайте рослини з корінням.

* Їстівні гриби зрізуйте обережно, щоб не пошкодити грибницю, не руйнуйте мохового килима.

* Не знищуйте неїстівних грибів! Для лісових мешканців - це ліки і джерело харчування.
Пошкодження об'єктів природи
* Не руйнуйте мурашників - вони лісові санітари.
Полювання на тварин, руйнування гнізд птахів
* Не ловіть диких тварин і не забирайте їх додому. В неволі тварини жити не зможуть і загинуть.

* Не руйнуйте пташиних гнізд.

* Не беріть у руки пташині яйця, пташенят, звірят: людський запах відлякує дорослих диких тварин, позбавляє малят батьківської опіки, вони стають легкою здобиччю для хижаків.

* Не чіпайте плазунів. Вони - невід'ємна , важлива частина лісового середовища.

* Не чіпайте змій. Вони можуть становити загрозу для вашого життя. Краще обійдіть їх стороною.
Пам'ятка для грибників При зборі грибів, навіть при наявності деяких знань і досвіду, завжди необхідно дотримуватись основних правил.
* Збирайте в лісі тільки ті гриби, про які ви точно знаєте, що вони їстівні. Якщо сумніваєтеся в тому, що гриб їстівний, краще взагалі не рвіть його. Одна єдина бліда поганка, що попалася разом з іншими сто грибами, може отруїти на смерть.

* Ніколи не збирайте і не їжте гриби переспілі, червиві і зіпсовані.

* Не їжте гриби в сирому вигляді.

* Не збирайте гриби поблизу шосейних доріг, промислових підприємств та залізничних шляхів. Також не варто брати гриби, що ростуть на полях і місцях, де для обробки грунту застосовувалися отрутохімікати. Гриби як губка вбирають все забруднення з повітря і грунту.

* Не збирайте гриби в оцинковані відра, там вони швидко окислюються. За грибами треба ходити з кошиком з лози або тарою з пластмаси. Не можна збирати гриби і в целофанові пакети, там вони дуже швидко псуються через нестачу повітря.

* Не збирайте гриби в спекотну погоду і відразу після неї. Висока температура повітря сприяє збільшенню отруйних властивостей грибів і провокує їх швидке старіння.

Принесені додому гриби повинні бути в той же день розібрані по окремих видах і знову ретельно переглянуті. Усі сумнівні, а також переспілі, в'ялі гриби потрібно, не шкодуючи, викинути. Нижню частину ніжки забруднену землею, зрізують, а гриби ретельно очищають від піску і сміття. У деяких грибів (маслюки) знімають з капелюшка плівку, покриту слизом. Гриби повинні бути в день збору чи не пізніше наступного ранку піддані кулінарній обробці.
При перших ознаках отруєння необхідно терміново звертатися за медичною допомогою. Клінічна картина отруєння грибами характеризується швидким початком захворювання - від 20 хвилин до 2 годин від часу вживання з явищами дискомфорту в животі, посиленого слюновиділення, нудоти, блювання, проносу. В тяжких випадках виникає порушення свідомості, марення, галлюцинації, судоми. По-перше, слід правильно одягнутися для походу в ліс за ягодами.
Форма одягу повинна бути такою:

* футболка або сорочка з довгими рукавами;

* головний убір, який буде щільно прилягати до голови (бажано світлих відтінків).
Якщо у вас висока чутливість до укусів бджіл чи ос, обов'язково візьміть із собою антигістамінний засіб. Вирушаючи в ліс, приготуйте правильний посуд для збору ягід.
Для цих цілей краще всього підійде пластикова пляшка зі зрізаним горлечком. Протягніть через неї шнурок і повісьте на шию, вона досить легка і руки будуть вільні. Також може згодитися пластмасове відерце з кришкою, його можна використовувати як стілець, адже збирати ягоди зручніше сидячи. Збирайте лісові дари в пляшку і пересипайте у відро.
Дотримуйтеся обережності при збиранні ягід, адже в лісі ростуть не тільки корисні і їстівні, але й отруйні. Якщо ви заблукали в лісі Головне правило - зберігайте спокій та уникайте паніки.
* Гукайте, якщо до вас хтось відзивається, йдіть на місце звукового сигналу. Прислухайтеся.

* Якщо ви не чуєте відгуків, негайно зупиніться й пригадайте, як дістатися того місця, звідки починається знайомий шлях.

* Пригадайте останню прикмету на знайомій частині шляху й постарайтеся простежити до неї дорогу.

Якщо це не вдається, пригадайте знайомі орієнтири.

При відсутності знайомих орієнтирів, стежок і доріг виходьте "на воду"- униз за течією. Струмок виведе до ріки, ріка - до людей.
Існує багато способів визначення сторін горизонту:
* за допомогою компаса: стрілка компаса завжди показує напрям на північ;

* за положенням Сонця: в основі приблизного визначення лежить врахування часу.
При цьому виходить з того, що у північній півкулі сонце приблизно знаходиться: о 7 годині - на сході, напрям тіні показує на захід: о 13 годині - на півдні, тіні від предметів найкоротші, і їх напрям завжди показує на північ;
* за сонцем та годинником - тримайте годинник у горизонтальному положенні, поверніть його так, щоб годинникова стрілка була направлена на сонце. Пряма, що ділить кут навпіл між годинниковою (малою) стрілкою та напрямом від центру годинника на цифру "1" циферблата покаже напрямок на південь.
Існують і менш точні прикмети, що дозволяють вибрати вірний напрямок.
* Мурашники завжди розташовуються з південного боку дерева, пенька або куща.

* Кора більшості дерев з північної сторони грубша, іноді покрита мохом, якщо мох росте по всьому стовбуру, його найбільше з північної сторони, особливо поблизу коріння.

* Річні кільця на пні спиляного дерева розташовані нерівномірно - з південного боку вони звичайно товщі.
Головне у будь-якій ситуації - зберігати спокій, уникати паніки й пам'ятати про те, що ніякий кошик найкращих грибів не вартий вашого життя та здоров'я.

# data[].attributes.attachment_link.title
Правила поведінки

# data[].attributes.attachment_link.description
Влітку і до кінця осені походи в ліс популярні як ніколи. Та тільки чи знаєте ви, як поводити себе у лісі, щоб не завдати шкоди природі і не заблукати? Ці правила поведінки в лісі корисно знати всім. Засмічення території * Ні в якому разі не залишайте в лісі сміття, яке не розкладається, - пластик, гуму, одноразовий посуд, бляшанки від консервів, скло.

# data[].attributes.attachment_link.title
Гриби. Їстівні та отруйні гриби. Відеопрезентація

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Що ж це таке - гриби? Навіть сьогодні, при тому розвитку, який отримала біологічна наука, вчені все ще не прийшли до спільної думки про те, куди відносяться гриби - до рослин або тварин. "Мабуть, гриби представляють собою самостійне царство природи, що виникло незалежно від рослин і тварин". Ці слова написані ще в 1985 р провідними вченими-мікології М. Горленко, Л. Гарибова і іншими в книзі "Все про гриби".

Грибів на землі - безліч. Зараз їх налічується близько 100 тисяч видів, але багато вчених вважають, що їх значно більше; може бути 250-300 тисяч. Маються на увазі не тільки і не стільки гриби, які ми збираємо: їх всього близько 200 видів, а вживаються в їжу не більше 40, а місцями і зовсім - 15-20. Грибне різноманіття створюють мікроскопічні гриби. Адже гриби - це і шовковиста павутинна цвіль на хлібі, і великі нарости на стовбурі дерева, і лишай на тілі тварини, і товста студенистая маса бурого кольору, плаваюча в банці (чайний гриб).

Шапинкові гриби

Про гриби, які ми зараз називаємо шапинковими і про які, власне, і піде мова люди знали давним-давно. У IV столітті до н. е. давньогрецький вчений Теофраст, учень і друг Аристотеля, в своїх працях згадував про такі гриби, як печериці, трюфелі, сморчки. Через п'ять століть, в I столітті нашої ери, римський вчений-натураліст Пліній Старший зарахував до грибів також і трутовики, які з'являються, на стовбурах живих дерев і пнях. Він же першим спробував розділити їх на їстівні та отруйні.

Шапинкові гриби складаються з плодового тіла і грибниці. Грибниця зазвичай знаходиться в землі або гнилій деревині і складається з довгих тонких переплетених між собою ниток - гіфів.

Різні цікаві види шапинкових грибів

Бувають і казкового вигляду гриби, гриби-квіти. На півдні Сибіру, ​​в Казахстані і в Приморському краї зустрічається дактіофора здвоєна, що носить романтичну назву "дама під вуаллю". Дактіофора і веселка звичайна застосовуються в народній медицині під назвою "земляне масло" як засіб проти ревматизму.

Особливо вражає світ грибів-кольорів в тропічних лісах, де вони бувають самого неймовірного забарвлення і найхимерніших форм, проте ми зупинимо свою увагу на самих звичайних грибах, які зустрічаються в наших лісах і за якими ми полюємо.

Їстівні і небезпечні гриби

Всі гриби, по можливості їх використання людиною в їжу, підрозділяються на чотири групи.

Перша група - їстівні гриби, які можуть бути використані в їжу без попереднього відварювання і вимочування. Це: білий гриб, підберезник, підосичники, маслюк, моховик, печериця, опеньок, рижик, лисичка, глива, однобочка степова і деякі інші.

Друга група - умовно-їстівні (або умовно-небезпечні) гриби. Перед приготуванням в їжу гриби цієї групи потрібно попередньо обробити: проварити або добре вимочити. Дубовик, синяк, сморчок, та ін. необхідно проварити, відвар злити, після чого гриби промити.

Третя група - небезпечні гриби. До них відносяться червоний і паітерний мухомори, несправжні опеньки, жовчний гриб, порхавка, рядовка тигрова, печериці темночешуйчасті, сатанинський гриб і сморчок. При використанні їх в їжу іноді трапляються смертельні випадки, але зазвичай все обходиться розладом шлунка, підвищенням температури тіла і т.д.

Четверта група - отруйні, або смертельно небезпечні гриби. Сюди входить, в першу чергу, бліда поганка. Дуже небезпечні мухомор поганковідний, мухомор білий, мухомор смердючий, строчок.

Харчова цінність грибів

Харчова цінність грибів не рівнозначна. Б. П. Васильків пропонує розділити їх на чотири категорії. До першої, найбільш цінною, він відніс білі гриби, рижики і грузді. До другої відносяться підберезник, дубовик, маслюки, підосичники, волнушка, білявка, печериці, груздь сухий, груздь осиковий. До третьої - моховик зелений, валуй, чорний груздь, сироїжка, опеньок, лисичка, сморчок. До четвертої - моховик строкатий, луговий опеньок, глива, парасолька, помилкова лисичка, мокруха, поплавок жовто-коричневий, рядовка, трутовик, їжовик, рогатик, дощовик, головач, мухомор рожевий. У той же час багато хто з грибів, віднесених до четвертої групи, мають відмінні смакові якості, наприклад, глива, опеньок літній та деякі інші.

Як росте гриб

Коли пройдуть сильні дощі і сонечко пропарить грунт, міцелій пробуджується, починаючи зав'язувати вузлики заповітних капелюшків. Відсидівши своє приховано в землі, вони з'являються дійсно якось раптом уже готовими кандидатами в кошик. При гарній вологості і помірній температурі гриби виростають до середніх розмірів за 3-6 днів. У добу вони ростуть на 2-3 см у висоту, у вазі додають до 40 грамів. Живе гриб в середньому декаду. Багато ростуть цілими сім'ями.

Як тільки настає тепла погода і в грунті достатньо вологи - гриби (плодові тіла) ростуть. Немає цих умов - і гриби рости не будуть. Якщо грибницю не руйнувати, то на одному і тому ж місці можна збирати гриби кілька років.

Міцелій багатьох шапинкових грибів живе на коренях деревних порід, рідше на кореневих закінченнях трав'янистих рослин, утворюючи мікоризу, або грібокорень. Таке співжиття взаємно вигідно, так як корені трав і дерев отримують від грибниці мінеральні речовини, а грибниця від дерева - органічні. Є деревні породи (наприклад, дуб), які краще розвиваються, якщо в грунті є міцелій.

Будова гриба

Капелюшок гриба зверху покритий шкірочкою, яка оберігає плодове тіло від несприятливих метеорологічних умов, висихання. Нижня частина капелюшка влаштована по-різному. У губчастих (трубчастих) грибів вона складається з безлічі зрощених між собою трубочок, у пластинчастих - з пластинок. Спори у трубчастих грибів утворюються на внутрішніх стінках трубочок, у пластинчастих - на пластинках, у зморшкових - в зморшках, розташованих на поверхні плодового тіла, а у дощовиків - всередині плодових тіл.

# data[].attributes.attachment_link.title
Все про гриби: що це таке?

# data[].attributes.attachment_link.description
Що ж це таке - гриби? Навіть сьогодні, при тому розвитку, який отримала біологічна наука, вчені все ще не прийшли до спільної думки про те, куди відносяться гриби - до рослин або тварин. "Мабуть, гриби представляють собою самостійне царство природи, що виникло незалежно від рослин і тварин".

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Published on

1. ЗМІСТ 1. Вступ.........................................................................................2 2. Основначастина...........................................................................4 2.1. Рекомендації по роботіна ділянках ........................................4 2.2 Основнийоб'єктнаших спостережень - картопля...................... 6 2.3 Як ростекартопля............................................................... 6 2.4 Технологія вирощування картоплі на навчально-дослідних ділянках................................................................................8 2.5 Розміщення картоплі на городіта обробітокґрунту...................10 2.6 Сортикартоплі.................................................................10 2.7 Як правильно готувати картоплю...........................................11 2.8 Документація під час роботина навчально-досліднихділянках.....12 2.8.1 Орієнтовний річний план...........................................12 2.8.2 Щоденник роботита спостережень за агротехнічними заходами при вирощуванні картоплі....................................17 2.8.3 Польовийжурнал....................................................24 3. Джерела....................................................................................26 4. Додатки. Фотоальбом..................................................................27 .

2. 2 ДОСЛІДНИЦЬКА РОБОТА УЧНІВ НА НАВЧАЛЬНО-ДОСЛІДНИХ ДІЛЯНКАХ 1. ВСТУП Пізнавальна активність учнів - властивість не вроджена і не постійна, вона динамічно розвивається, може прогресувати і регресувати під впливом різних факторів: учителя, сім'ї, праці, однолітків. Прогрес відбувається за умови, якщо навчання здійснюється, за висловлюванням Ушинського, "за бажанням, а не поневоленням". Таке бажання має велику спонукальну силу, змушує дитину активно прагнути до пізнання, шукати засоби задоволення жаги знань. Саме інтерес до предмету навчання, до виконуваної роботи збуджує активність особистості, її діяльність стає захоплюючою і творчою. Актуальність дослідження. Наукове дослідження - це процес вироблення нових знань, який характеризується об'єктивністю, доказовістю, точністю й можливістю відтворення. Дослідницька робота може відбуватися як на уроках і у процесі підготовки до них, так і в позаурочній діяльності. В процесі позашкільної і позакласної роботи з біології та сільського господарства учні проводять різноманітну дослідницьку роботу на шкільній навчально-дослідній ділянці. Дослідницька робота є одним з найбільш ефективних методів поєднання навчання з виробничою працею і творчого застосування учнями основ технології в сільському господарстві. Шкільна навчально-дослідна ділянка є тим робочим місцем учнів, де в процесі дослідницької роботи виховується спостережливість, уміння самостійно проводити нескладні дослідження, творчо вирішувати ряд завдань. Під час проведення дослідницької роботив школі учні, починаючи з самого раннього віку, набувають та закріплюють трудові уміння і навички. Педагогічне значення правильно організованої дослідницької роботи велике - адже учні не лише надають своєю працею допомогу сільськогосподарському виробництву, але й пропагують нові досягнення науки і передової практики.

3. 3 Робота з учнями на навчально-дослідній ділянці в великій мірі залежить від тематики методично правильно закладених і проведених дослідів, об'єктивної оцінки одержаних даних. Лише в даному разі вона сприяєвихованню в учнів інтересу і любові до біології і сільського господар- ства, творчого ставлення до праці, їх професійній орієнтації. Мета роботи - ознайомити з методикою проведення досліджень на ділянках та вимогами до оформлення документації. Завдання роботи: 1) Ознайомити з методикою проведення дослідів. 2) Надати зразки оформлення документації. 3) Розробити рекомендації по роботі на ділянках. Матеріал цієї курсової роботи є своєрідним підсумком багаторічної творчої дослідницької та природоохоронної роботи учнів нашої школи.

4. 4 2. ОСНОВНА ЧАСТИНА 2.1. Рекомендаціїпо роботіна ділянках На основі власного досвіду з метою покращення роботи на навчально- дослідних ділянках юннати школи виробили такі рекомендації: 1. Обов'язковою умовою проведення дослідів є рівнозначність всіх умов, крім тих, що вивчаються. 2. Роботи на всіх ділянках проводити одночасно. 3. Попередник, обробіток ґрунту, строки і способи сівби, удобрення, догляд за посівами на всіх ділянках і повинні бути однакові. 4. Плями, або блюдця з облікової площі виключаються. 5. Дослідні ділянки відокремлюються одна від одної кілочками, невеликими доріжками (від 50 до 70см), табличками. 6. Облік урожаю проводиться по кожному варіанту, повторності окремо шляхом зважування. 7. Під час проведення дослідів ведуться фенологічні спостереження за ростом і розвитком. Результати спостережень, досліджень і висновки заносяться в щоденник. 8. Дослід проводиться не менше як у 2-3-х повторностях. Перед закладанням досліду учні повинні глибокої вивчити морфологічні і біологічні особливості даної культури, технологію її вирощування, спільно з керівником досліду скласти план його проведення. Учні мають бути обізнані з такими поняттями, як дослідна ділянка, облікова площа, захисна смуга, повторність і варіанти досліду, виключка і ін. Дослідна ділянка - це частина поля, виділена для проведення досліду. Захисна смуга - частина дослідної ділянки, яка захищає посіви від зовнішніх впливів сусідніх ділянок, пошкоджень рослин. На шкільній ділянці ширина захисної смуги для зернових культур з поздовжньої сторони 5-6 рядків, з поперечної - 50-70 см, для просапних культур - відповідно 2-3 рядки, 50-70 см. На виробничих площах ширина захисної смуги з

5. 5 поздовжньоїсторони дорівнює ширині захвату сівалки, з поперечної -1,5- 2 м. Урожай з цих смуг збирають окремо і не включають до загального врожаю з дослідної ділянки. Отже, слід розрізняти посівну площу і облікову. Облікова площа дослідної ділянки - це площа, з якої обліковують зібраний урожай. Варіант досліду - це. окремі ділянки у досліді, де вивчаються певні прийоми і фактори. Варіант, з яким порівнюють прийоми і фактори, що вивчаються, називається контрольним, всі останні - дослідними. Кожний варіант містить стільки ділянок, скільки повторностей. Повторність досліду - це повторення його 2-3 рази з метою одержання більш достовірних даних. Виключка- площа на дослідній ділянці, де випали рослинивнаслідок вимерзання, вимокання, непояви сходів. Ці площі з досліду виключаються. На шкільній ділянці розмір площі, на якій проводиться дослід, повинен бути не менший, як 10-20 м2- для зернових культур і 15-25 м2 - для просапних. У навчально-дослідній роботі в школі велику роль відіграє систематичне ведення фенологічних спостережень. Спостереження за різними фазами росту і розвитку піддослідних рослин дають можливість юним дослідникам краще пізнати біологічні особливості сільськогосподарських рослин, допомагають зрозуміти вплив як усього комплексу агротехнічних заходів, так і дію досліджуваного фактора на рослини. У окремих груп сільськогосподарських рослин відмічають такі фази вегетації: Озимікультури (пшениця, жито, ячмінь): поява сходів, кущіння, вихід у трубку, колосіння, цвітіння, стиглість зерна (молочна, воскова, повна). Ярі зернові культури (пшениця, ячмінь, овес, просо, сорго, рис):

6. 6 сходи, кущіння, вихід у трубку, розгортання 5 листка, колосіння, цвітіння (не відмічають у ячменю, проса, сорго), молочна, воскова і повна стиглість зерна. Зернобобові культури (горох, соя, сочевиця та ін.): сходи, поява 3-го справжнього листка, утворення суцвіть, достигання. Гречка: сходи, розгортання 1-го листка, утворення суцвіть, цвітіння, достигання насіння. Соняшник: сходи, утворення 1-2-ї пар справжніх листків, утворення суцвіть, цвітіння, достигання зерна Льон: сходи, початок росту стебла ("ялинка"), утворення суцвіть, цвітіння, зелена, жовта і повна стиглість стебла. Гарбузові (огірки, гарбузи, кабачки, кавуни, дині): сходи, розгортання 1 і 3-го справжніх листків, бутонізація, цвітіння, достигання плодів. Коренеплоди(цукрові, кормові, столові буряки, турнепс та Ін.): сходи, фаза вилочки, поява 2-ої пари справжніх листків, початок потовщення кореня, змикання міжрядь, пожовтіння нижніх листків. Картопля: сходи (перші і масові), бутонізація, цвітіння (початок І кінець), в'янення бадилля (побуріння більшої частини листків). Пасльонові (помідори, баклажани, перець): висівання в парники, пікірування розсади, утворення 2-ї і 3-ої пар справжніх листків, висаджування розсади у відкритий ґрунт, початок цвітіння, масове цвітіння, поява поодинокихплодів бурої стиглості, час першого і останнього збирання врожаю, засихання бадилля. Капуста (білоголовкова, червоноголовкова, савойська): поява сходів, утворення 1, 3, 5-го справжніх листків, висаджування розсади у відкритий ґрунт, утворення розетки, зав'язування головок, технічна стиглість. Цибуля: висівання, поява сходів, утворення цибулин, вилягання пера, збирання врожаю.

7. 7 2.2 Основний об'єктнаших спостережень- картопля За декілька років на ділянках ми випробували більше 30 сортів картоплі, 10 сортів огірків, 7 - буряка, 8 - моркви. Але основним об'єктом наших спостережень є картопля різних елітних сортів. Насінневим матеріалом нас забезпечує Рівненська державна сільськогосподарська дослідна станція, яка знаходиться на території Шубківської сільської ради. Нижче наведу матеріали по дослідницькій роботі з сортовипробування картоплі. 2.3 Як росте картопля Усі культивовані в Україні сорти картоплі належать до основного виду Solanum родини Tuberosum. Картопля - трав'яниста рослина, для продовольчих цілей розмножується лише бульбами або частинами їх. Стебла розвиваються з вічок висаджених у ґрунт бульб. Кожна бульба утворює в середньому 4-8 стебел. Форма стебла ребриста. Стебла бувають прямостоячі, рідше колінчасті чи похилі, зелені, або, залежно від сорту, пігментовані антоціаном. Висота стебел - від 30 до 100-150 см, максимальної висоти досягають під час цвітіння. Листя непарноперисторозсічене з поперемінним розміщенням великих і дрібніших частин. На стеблах листя розміщується по спіралі. Поверхня їх матова або блискуча, гладенька чи опушена, з ледь помітним або виразним жилкуванням. Квітки картоплі - правильні, п'ятірного типу, зібрані в суцвіття "складнийзавиток". Віночок складається з п'ятипелюсток, що зрослися. Його забарвлення буває білим, синьо-фіолетовим, червоно-фіолетовим і синім різної інтенсивності. Чимало сортів утворює ягоди, протев переважної більшості рослинквітка або ще бутони відпадають. Коріння, столони та бульби утворюють підземну частину рослин. При вирощуванні картоплі з бульб утворюється мичкувате коріння. Основна маса коріння розміщується в неглибокому шарі ґрунту - до 50-70 см, проте

8. 8 окремі корені можуть проникати вглиб до двох метрів. Найбільшої потужності коренева система досягає під час цвітіння картоплі. Столони розвиваються в підземній частині стебел у пазухах листків. Вони розростаються, а коли рослинадосягає відповідної фази розвитку, кінці їх грубішають і перетворюються на бульби. Бульба - це основний орган, заради якого вирощують картоплю. В ній розрізняють основу, яку ще називають пуповиною, та верхівку, а між ними - серединна частина. На бульбах є бруньки, розміщені у вічках. Найбільше вічок міститься у верхній частині бульб, менше - в центральній і ще менше - в нижній пуповинній частині. Форма бульб може бути різна: округла, овальна, округло-овальна, видовжено-овальна, бочкоподібна, довгаста тощо. Бульби деяких сортів мають загострену верхівку, а в інших вона притуплена. Основа бульб буває широка, із вдавленим столоном або загострена. За забарвленням шкірки бульби поділяються на три основні групи: білі, червоні чи рожеві, фіолетово-сині, а за пігментацією - на сильнозабарвлені чи плямисті. М'якуш буває білий, жовтий, рожевий, суцільно забарвлений або з прожилками - плямами. У більшості літературних джерел стверджується, що для лікування краще використовувати червоні бульби з жовтим м'якушем. Для нормального росту й розвитку, а також для накопичення належного врожаю картоплі потрібні у певних кількісно-якісних співвідношеннях світло, тепло, і вода і поживні елементи. Найінтенсивніше цвіте картопля при температурі 18-21°С. Якщо температура вища, квітки й бутони обсипаються. Найсприятливіша температура ґрунту для утворення бульб - 15- 18°С. При температурі 20°С бульбоутворення уповільнюється, а при 26- 29°С - припишеться. Встановлено: чим вища температура ґрунту під час утворення та росту бульб, тим вони дрібніші, а отже, нижча врожайність. Картопля досить чутлива до весняних і особливо осінніх низьких температур.

9. 9 При температурі мінус 2- 3°С бадилля і бульби гинуть. Ранні осінні приморозки перешкоджають достиганню бульб, а це погіршує їх якість і збережуваність. При порівняно високих температурах повітря більше розвивається бадилля і менше - бульби. Картопля - світлолюбна рослина. Будь-яке затінення бур'янами, деревами, будівлями призводить до утворення тонких стебел та зниження врожаю. При цьому знижуються і якісні показники бульб: значно змен- шується вміст крохмалю та сухої речовини в них. Достатнє освітлення під час утворення й росту бульб поліпшує їх смакові якості. Картопля вимоглива до вологи. Проте ця потреба не однакова в різні періоди росту й розвитку. Найбільша вона під час цвітіння й бульбоутворення, а в період сходів і в кінці вегетації знижується. Під час вегетації картоплі виділяють два критичні Щодо потреби у волозі періоди: утворення і видовження столонів та утворення й ростубульб. Засуха на початку бульбоутворення призводить до зменшення кількості бульб і затримує їх формування, а під час або ж одразу після бульбоутворення уповільнює ріст і спричиняє посилене ураження бульб паршею звичайною. Надмірна вологість ґрунту призводить також до утворення дрібних бульб, в них менше сухої речовини і гірші смакові якості. Нормальний життєвий цикл рослини картоплі складається з періодів, які характеризуються зміною фізіологічних функцій та органотворчих процесів. При цьому відбуваються зміни фенологічних фаз, тобто мор- фологічні зміни органів рослини, які сформувалися. Визначають такі фази росту й розвитку картоплі сходи, бутонізація, цвітіння, бульбоутворення, початок природного відмирання картоплиння, стан картоплини при збиранніврожаю. Початком кожної фази вважають час, коли 5-10% рослин вступило в неї, а настання повної фази - коли її досягло 50-75% рослин.

10. 10 2.4 Технологіявирощування картопліна навчально-дослідних ділянках Краще висаджувати середні бульби, розміром з куряче яйце. Неабияк впливають на якість садивних бульб умови зберігання. Якщо під час зберігання на бульби діють високі температури, вони швидко виходять із стану спокою і починають проростати, що викликає потребу в обламуванні паростків. Від цього якість садивного матеріалу погіршується. Так, перше обламування знижує врожайність на 8-10 %, друге - на 13-15, третє на 23- 25 %. На одну сотку (0,1га) залежно від маси бульби треба садити 20- 30кг. Потрібно зробитивсе, щоб якомогабільше скоротити строк від садіння до появи повних сходів. Чим довше бульби лежать у землі і не проростають, тим більша ймовірність їх псування та ураження хворобами і шкідниками. Слід пам'ятати, що ранні сходи дають змогу рослинам краще використати теплий та світловий період літа, сформувати більший урожай, запобігти ураженню рослин фітофторозом, вірусними хворобами. Витримування бульб у освітленому сонцем місці сприяє нагромадженню в них соланіну, який захищає бульби від ураження збудниками хвороб у період від садіння до появи сходів. Доведено, що намочування бульб у розчині мінеральних добрив прискорює сходи, посилює ріст кущів та бульбоутворення, підвищує врожайність завдяки поліпшенню живлення паростків. Добрива стимулюють також розклад у бульбах запасних поживних речовин на засвоювані форми. Для обробки треба в 10л води розчинити по 0,4кг аміачної селітри та суперфосфату. Прискорює розвиток кущів та підвищує урожайність також обробка бульб мікроелементами - бором, міддю, марганцем, залізом. На 100кг бульб витрачають 2л розчинуу складі 0,5-0,6 мідного купоросу, 0,5- 0,6 марганцево-кислого калію, 0,13-0,14 г борної кислоти. Врожай картоплі можна одержати на 10-15 днів раніше за пророщення бульб перед садінням. Воно збільшує кількість розвинутих

11. 11 стебел на 10 % порівняно з їх наявністю в кущах з непророщених бульб. Потрібну вологість повітря створюють за допомогою розбризкування води, змочування підлоги, розвішування мокрих мішків тощо. Якщо картоплю пророщують у підвішених поліетиленових мішках, бульби освітлюються в них рівномірно з усіх боків. Ширина мішків - 28, довжина- 135см. По всій довжинічерез кожні 10-15 см роблять отворидіаметром 1-1,5 см, через які в мішок надходить повітря та видаляється вуглекислий газ, що утворюється внаслідок дихання бульб. Не можна заповнювати мішки бульбами доверху. Слід залишити 1/3 їх порожньою. У мішках вміщується 12-15 кг бульб. Мішки підвішують до стелі у світлому теплому приміщенні й витримують 30-35 днів. При садінні під лопату спочатку треба розкидати добрива, приорати або прикопати їх, вирівняти поверхню ґрунту боронами чи граблями, розмаркерувати ділянку і садити бульби на відповідній відстані. Оптимальні строки садіння в кожній зоні зумовлюються ґрунтово- кліматичними умовами. Одночасно, незважаючи на переваги раннього садіння, бульби висаджені в недостатньо прогрітий ґрунт, часто загнивають, дають зріджені сходи. Занадто глибоке садіння призводить до зниження врожаю і ускладнює його збирання, зумовлює формування більшої кількості дрібних бульб. Внаслідок надто мілкого садіння бульби в гніздах утворюються близько до поверхні, від чого зростає частка в урожаї позеленілих бульб, непридатних для споживання, та посилюється ураження бульб фітофторозом. Цілі бульби висаджують незалежно від того, де утворилися паростки, або де розміщена більшість вічок - на вершині чи боках. Різані краще класти зрізом униз, що не обов'язково, але при цьому інтенсивніше проростають вічка і ростуть паростки. Рекомендованаширина міжрядь 50- 70см, а в рядкубульбу від бульби на відстані 20-25-35 см. Ранньостиглі сорти треба висаджувати густіше, а сорти, здатні формувати надто великі кущі й крупні бульби, - рідше.

12. 12 Сходикартоплі залежно від погодних умов, строків садіння та способу підготовки бульб з'являються через 18-22 дні, інколи - через 30 днів. За цей час ґрунт ущільнюється, проростає значна кількість насіння бур'янів. Проти них проводять своєчасні ретельні досходові і післясходові обробітки ґрунту. Часто замість боронування картоплю до сходів прополюють сапами. Це ефективний захід, але треба слідкувати, щоб не знищити при цьому паросткибульб, які знаходяться близько до поверхні. Глибина розпушування 10-12 см. Висота гребеня має бути 18- 20см, в дощове літо та в низинах гребені нагортають висотою 22-24 см. Незалежно від зони, останній міжрядний обробіток чи підгортання треба закінчувати до початку цвітіння картоплі, щоб уникнути пошкодження кореневої системи та столонів, бо це негативно позначається на формуванні врожаю. Боротьба з бур'янами є заходом підвищення врожаю бульб. Бур'яни використовують частину внесених поживних речовин, затінюють картоплю, використовують воду, сприяють поширенню шкідників та хвороб. Якщо город забур'янений, врожай картоплі знижується, бульби утворюються дрібні, з меншим вмістом крохмалю, вітамінів через значне затінення рослин. У боротьбі проти бур'янів потрібно не допускати достигання насіння і його осипання, для чого слід:  виполювати їх на городахі скошувати на межах, узбіччях доріг, уздовж осушувальних і зрошувальних каналів, на необроблюваних землях, розміщених недалеко від городів;  не допускати поширення насіння бур'янів з гноєм і компостами, тому органічні добрива повинні бути напівперепрілими;  знищувати однорічні бур'яни шляхом боронування чи ручного прополювання;  для знищення пирію повзучого при всіх обробітках ґрунту слід вигрібати його кореневища або вибирати вручну;  осот при появі сходів необхідно знищувати систематично протягом усього вегетаційного періоду, щоб виснажити його кореневу систему,

13. 13 яка втрачає при цьому здатність проростати. 2.5 Розміщеннякартопліна городіта обробіток ґрунту При вирощуванні на городі зернових культур і багаторічних трав картоплю розміщують після них. З овочевих культур кращі попередники - капуста, цибуля, огірки, квасоля, горох. Не рекомендується висаджувати картоплю після помідорів та баклажанів, бо після них у ґрунті нагромаджуються однотипні хвороби та шкідники. Обробляють ґрунт для того, щоб розпушити верхній шар, де має розміщуватись основнамаса коренів, нагромадитидоступні формипоживних речовин, створити сприятливі умови для нагромадження і збереження вологи, проникнення кисню до кореневої системи, розвитку мікроорганізмів, які розкладають органічну речовину на доступні для засвоєння рослиною форми. Основний обробіток полягає в оранці чи перекопуванні ґрунту. Перед осіннім чи весняним обробітком слід обов'язково видалити кореневища пирію, рослинні рештки, каміння та інші тверді предмети, які не зможуть перегнити. При систематичному проведенні таких робіт можна значною мірою очиститигород від бур'янів, від місць розмноження та нагромадження хвороб і шкідників. У процесі обробітку гине чимало шкідників, знищується частина збудників хвороб. Осінній обробіток називають основним. Його проводять плугами, культиваторами або перекопують ґрунт лопатами. Глибина обробітку має бути не більшою товщини орного шару, тобто на 20-22 см на Поліссі і 26-28 см у Лісостепу та Степу. Кращий строк осіннього обробітку - не пізніше кінця жовтня. Він ефективний на всіх типах ґрунтів, крім піщаних, де восени можна обмежитись лише культивацією.

14. 14 2.6 Сорти картоплі За скоростиглістю, або за тривалістю вегетаційного періоду (кількість днів від садіння до утворення товарного врожаю), сорти поділяють на п'ять груп: ранні, середньоранні, середньостиглі, середньопізні та пізні. Ранні сорти мають вегетаційний період 80-90 днів. Перші бульби утворюються на 10-15-й день після появи сходів, на 45- 50-й день можна з 100м2 накопати 90-120 кг бульб. До цієї групи належать сорти, які придатні для споживання влітку. Середньоранні достигають за 100-115 днів. Бульбоутворення починається на 15-20-й день після сходів, господарський урожай одержують через 65-70 днів після садіння. Середньостиглі сорти мають вегетаційний період - 115- 125 днів. Відчутний урожай нагромаджують через 60-75 днів після садіння. Середньопізні для повного достигання потребують 125-140 днів, а для нагромадження відчутного врожаю - 75- 80. Сюдивідносять сорти різного господарського призначення. Пізні сорти мають вегетаційний період 140 днів, господарсь- копридатний урожай дають на 80-85-й день. До цієї групи належать універсальні і технічні сорти. Якісна характеристика сортів. Смак - ознака мінлива і залежить не тільки від сорту, а й від умов вирощування. Він зумовлений ураженням бульб хворобами, пошкодженням під час збирання. Отже, смачні бульби можна одержатиза умови дотримання всього комплексу заходів щодо вирощування картоплі. М'якуш бульби буває білого, жовтого та кремового кольору з різними відтінками, можливий з синьо-фіолетовими судинними пучками, синіми або рожевими плямами. Жовтий колір свідчить про високий вміст каротину у бульбах. Гостро люди відчувають нестачу його навесні, тому споживання таких бульб сприяє поповненню його запасів. Стосовно поживних і кулінарних цінностей бульб з жовтим і білим м'якушем, ніякої різниці між ними не виявлено.

15. 15 Якість бульб оцінюють також за структурою м'якуша (грубий, ніжний, водянистий, волокнистий), розварюваністю (дуже розваристі, розваристі, слаборозваристі і нерозваристі). Смакові якості бульб визначають за допомогою дегустації за дев'ятибальною шкалою: 9 - дуже смачні; 7 - смачні; 5 - середньосмачні; 3 - несмачні; 1 - дуже несмачні. У бульб столових сортів під час варіння і деякий час після цього не повинен темніти м'якуш. Але ця ознака залежить не тільки від сорту, а й від умов вирощування. У бульб, вирощених при нестачі калію, потемніння м'якуша посилюється. Внесення калійних добрив, особливо попелу, поліпшує столові якості картоплі. Столові сорти повинні мати високий вміст вітаміну С, адже картопля навесні є основним джерелом його. Сортооновлення і сортозаміна. Сортооновлення - це періодична заміна садивного матеріалу, який у процесі вирощування втратив продуктивність, на високоякісний матеріал - еліту або першу-другу репродукцію. Тривале вирощування сорту в одній місцевості призводить до зниження його продуктивності, втрати якостей бульб, стійкості проти хвороб і несприятливих погодних умов. Сортозаміна - заміна сортів, які не задовольняють вимоги виробництва, втратили свої продуктивні якості, на нові, більш цінні сорти. До Реєстру сортів рослин занесено понад 100 сортів картоплі і для вирощування можна вибрати сорт на будь-які уподобання. 2.7 Як правильно готувати картоплю При кулінарній обробці на 4-10% знижується енергетична цінність картоплі, тому слід дотримувати таких порад: - для приготування страв використовувати лише бульби одного сорту; - для харчових цілей використовувати лише бульби, які добре зберігаються, не підгнилі, не в'ялі, не пророслі; - чистити картоплю слід ножем з нержавіючої сталі й зрізувати по

16. 16 можливості найтонший шар шкірки; - перед кулінарною обробкою не тримати довго обчищені бульби в холодній воді; - варити картоплю в невеликій кількості води; - не допускати розварювання бульб або тривалого їх смаження; - страви з картоплі споживати одразу після приготування, - по можливості уникати підігрівання вареної картоплі чи страв з неї; - завжди надавати перевагу картоплі, звареній "в мундирі" або печеній; - щоб зменшити вміст радіонуклідів у бульбах, слід після закипання злити воду, а потім залити картоплю гарячою водою (краще окропом) і варити до готовності; - варена картопля для гарніру буде світлішою і смачнішою, якщо у воду при варінні додати чайну ложку оцту; - не варто розводити холодним молоком картопляне пюре, тому що воно посіріє; - пюре буде смачнішим, якщо до нього додати збитий яєчний білок; - щоб усунути неприємний присмак ледь підмороженої картоплі, її на хвилину кладуть у холодну воду, а потім занурюють в окріп і варять, додавши чайну ложку солі або оцту; - додайте трішки цукру у воду, в якій варите старі бульби, і вони стануть смачнішими. Щоб смажена картопля була хрусткою, соліть її тоді, коли вона буде зовсім готова. 2.8 Документаціяпід час роботи на навчально-досліднихділянках 2.8.1 Орієнтовний річний план 1. Відомості про ділянку Шкільна навчально-дослідна ділянка знаходиться на віддалі 154 метрів від навчального корпусу школи в південному напрямі. Ділянка має рівнинну поверхню. Ґрунти: чорноземи суглинкові. №п/ Назва основних відділів Площа, га

17. 17 п 1 Польова сівозміна 0,15 2 Овочева сівозміна 0,1 3 Відділ початкових класів 0,005 4 Колекційна ділянка 0,005 5 Відділ малопоширених культур 0,005 6 Ділянка систематики 0,005 7 Селекційно-генетичний відділ 0,005 8 Відділ лікарських рослин 0,005 9 Квітники 0,02 10 Сад 0,2 11 Ягідник 0,005 0,51 2. Плануваннядосліднихробіт № п/п Культура, сорт Тема і схема досліду Польова, овочева сівозміна, основні досліди 1 Столовий буряк, сорт Бордо Вплив ширини міжрядь (15, 30, 50см) на врожайбуряка. 2 Картопля, сорти: Повінь і Престов, Дезіре Вплив присипання сходів картоплі трьох різних сортів на забур'яненість та врожайність картоплі. 3 Картопля, сорти: Агаве, Мрія, Делікат, Дніпрянка, Вітара, Бетіна, Санте, Віринея, Фантазія, Київський світанок, Розалінд, Ольвія, Чернігівська 98, Каратон Сортовипробування картоплі. 4 Огірки, сорти Джерело, Далекосхідні, Конкурент, Сквирські, Родючість Порівняння врожайності різних сортів огірків в умовах нашої місцевості.

18. 18 Польова сівозміна 1 Кукурудза Вплив норм внесення органічних добрив на врожай кукурудзи 1в. - гній 20 т/га 2в. - гній 40 т/га 3в. - гній 50 т/га 2 Картопля, сорти Санте і Бородянська рожева Вирощування врожаю 3 Квасоля Вплив глибини загортання насіння на схожість і врожай 1в. - глибина 3-4см 2в. - 5-6см 3в. - 7-8см Овочева сівозміна 1 Капуста, різні сорти Вирощування врожаю 2 Морква Вплив способів і густоти посіву на врожай моркви 1в. - насінням 2в. - насінням, змішаним з піском 3 Цибуля-кущівка Вирощування врожаю 4 Цибуля-ріпка Вирощування врожаю 5 Столовий буряк "Єгипетський плоский" Вплив ширини міжрядь на врожайність 1в. - міжряддя 25см 2в. - 40см 3в. - 50см 6 Квасоля Вирощування врожаю Відділ початкових класів 1 Кабачки 2 клас Вплив прогрівання насіння на врожай 1в. - посів непрогрітим насінням (контроль) 2в. - дослід 2 Буряк столовий 3 клас Вплив підзимової сівби на одержання ранніх врожаїв 3 Цибуля 4 клас Вирощування цибулі-ріпки з насіння в 1 рік

19. 19 Колекційна ділянка 1 Капуста Вирощування біологічних різновидностей капусти 1в. - білоголова 2в. - червоноголова 3в. - цвітна 4в. - кольрабі 2 Огірки Вирощування різних сортів Відділ малопоширених культур Освоєння агротехніки вирощування малопоширених і нових овочевих культур: селера, фізаліс, кінза Ділянка систематики Створення живого систематичного гербарію найпоширеніших с/г і дикорослих рослин. Клас Однодольні: часник, цибуля, пшениця, кукурудза. Клас Дводольні: вика, горох, квасоля, боби, соя, помідори, фізаліс, соняшник, салат, календула, буряк цукровий, кормовий, суниці лісові, полуниці, гірчиця, редька чорна, капуста. Селекційно-генетичний відділ 1 Картопля Вирощування нових сортів, їхнє порівняння Відділ лікарських рослин 1 Освоєння агротехніки вирощування цінних лікарських рослин: примула, материнка, синюха, календула, любисток, ехінацея пурпурова, м'ята, меліса, живокіст. Квітники 1 Айстри однорічні Вплив площі живлення на термін дозрівання і кількість насіння айстр 1в. - 15-15см 2в. - 25-25см 3в. - 35-35см 2 Маки Вирощування 3 Тюльпани Вирощування

20. 20 4 Нарциси Вирощування 5 Жоржина однорічна Вирощування 6 Майори Вирощування 7 Чорнобривці Вирощування 8 Троянди Вирощування 9 Флокси Вирощування 10 Айстри багаторічні Вирощування 11 Календула Вирощування Ягідник 1 Малина Вплив літнього обрізування на зимостійкість 1в. - без обрізування (контроль) 2в. - одноразове обрізування 3в. - дворазове обрізування 2 Суниці садові Вирощування врожаю 3. Практичні роботи № п/п Термін Зміст роботи 1 1-2 декада вересня Збір та облік врожаю: огірків, помідорів, картоплі, столовихбуряків, цибулі, моркви. 2 2-3 декада вересня Закладка дослідів. Збір врожаю. 3 3 декада вересня Осінній обробітокґрунту з внесенням органічних і мінеральних добрив під польові, овочевікультури. 4 1-2 декада жовтня Осінній догляд за садом, знищення зимуючих гнізд шкідників, перекопування пристовбурнихкругів. 5 3 декада жовтня Збір і заготівля кормів для зимуючих птахів. 6 Листопад - березень Проведення підгодівлі птахів і спостереження за ними. 7 2-3 декада березня Обрізування крониплодовихдерев в саду, внесення добрив. 8 3 декада березня Закладання картоплі на яровизацію. 9 1 декада квітня Закриття вологив усіх відділах ділянки 10 2-3 декада квітня Посадка картоплі і догляд за багаторічними рослинамирізних видів. 11 3 декада квітня Підготовка ґрунту до посіву. Посів культур в колекційному відділі.

21. 21 12 2 декада травня Відділ лікарських рослин, мало поширених культур. 13 3 декада травня Посадка розсадипомідорів, капусти, квітів в ґрунт. 14 3 декада травня Догляд за сходамиі розпушування міжрядь буряків, моркви. 15 3 декада травня - 1 декада червня Проріджування сходів буряків, моркви. 16 2 декада червня Рихлення міжрядь і підгортання картоплі, огірків, помідорів. 17 Червень-серпень Боротьбаз бур'янамис/г культур. 18 Червень-серпень Збір, облік і реалізація врожаю по мірі дозрівання. 2.8.2 Щоденник роботи та спостережень за агротехнічними заходами при вирощуванні картоплі ДОСЛІД №1 1. Склад ланки :  Орищенко Юлія  Брончук Марина  Долженчук Наталія 2. Розташування дослідної ділянки: Сівозміна овочева. Поле №3. Культура - картопля. Сорти: Дуже ранні: Каратоп. Ранні: Бетіна, Вітара, Дніпрянка, Київський світанок, Розалінд. Середньоранні: Агаве, Делікат, Мрія, Фантазія. Середньостиглі: Віринея, Санте, Чернігівська 98. Середньопізні: Ольвія. Попередник - огірки.

22. 22 3. Тематика і методика досліду. Тема досліду: Сортовипробування картоплі. Мета досліду: Вивчити і порівняти біологічні особливості, врожайність, смакові якості різних сортів картоплі. 4. Відомості про ділянку. Площа ділянки - 70м2. Площа під кожним з варіантів - 5м2. 5. Характеристика ґрунту. Ділянка рівнинна, з нахилом на південь. Ґрунт - чорнозем. Структура ґрунту дрібногрудкувата. Реакція ґрунту слабо кисла. 6. Характеристика культури. Картопля - одна з найважливіших с/г культур. Вона має надземне трав'янистестебло і підземні пагони - столони, які на кінцях потовщуються і утворюють бульби. Картопля потребує значних доз органічних добрив, міжрядного розпушування ґрунту, що сприяє очищенню поля від бур'янів, тому вона є добрим попередником для інших с/г культур. А для неї кращим попередником є озимі зернові культури. Садити картоплю починають тоді, коли температура ґрунту на глибині 10см досягне +8-10ºС. Садять гребневим способом, найкращою площею живлення є 60х60 см. Після садіння пророщеними бульбами коренева система розвивається швидко і молоді рослини ще до появи сходів засвоюють поживні речовини з ґрунту. При температурі ґрунту +11-12ºС сходи картоплі з'являються на двадцять третій день, +18-25ºС - на тринадцятий день. Протягом вегетаційного періоду належить зробити не менше трьох розпушувань: 1 - після появи сходів, 2 - через 10-12 днів після першого, 3 - на початку бутонізації. Для нормального росту і розвитку

23. 23 картоплі потрібні: тепло, волога, поживні речовини, повітря, сонячне світло. Бульби починають утворюватись в період бутонізації, а інтенсивно ростуть аж після припинення росту бадилля, що настає під кінець цвітіння. Збирають картоплю тоді, коли підсихає бадилля, а за 3 - 4 дні до роботи бадилля скошують. 7. План агротехнічних заходів. № пп. Агротехнічні заходи Дата 1 Полив ґрунту препаратом "Байкал" 29 квітня 2 Підготовка бульб до посадки (перебирання) 29 квітня 3 Прогрівання бульб у приміщенні 29 квітня 4 Посадка картоплі 10 травня 5 Прополювання з шаровкою міжрядь 3 червня 6 Рихлення міжрядь 5 червня 7 Підгортання картоплі 17 червня 8 Скошування бадилля 21 серпня 9 Збирання картоплі 14 вересня 8. Щоденникроботи. № пп. Дата Опис видів роботи 1 29 квітня Обробітокґрунту препаратом "Байкал" 2 29 квітня Вирівнювання площі 3 28 квітня Перебирання картоплі 4 29 квітня Прогрівання бульб 5 10 травня Проведення борознимаркером 6 10 травня Посадка картоплі 7 3 червня Загрібання після появи сходів 8 3 червня Прополювання з шаровкою міжрядь 9 5 червня Перше рихлення 10 15 червня Друге рихлення через 10 днів 11 17 червня Підгортання картоплі 12 21 серпня Скошування бадилля 13 14 вересня Збирання картоплі

24. 24 9. Фенологічніспостереження. Фенологічні спостереження Каратоп Бетіна Вітара Дніпрянка Київськийсвітанок Розалінд Агаве Делікат Мрія Фантазія Віринея Санте Чернігівська98 Ольвія 1. Дата посадки 10 травня 2. Початоксходів 28 05 30 05 29 05 29 05 01 06 01 06 01 06 02 06 01 06 03 06 02 06 03 06 02 06 03 06 3. Повні сходи 01 06 02 06 01 06 02 06 04 06 04 06 05 06 05 06 04 06 06 06 05 06 06 06 05 06 07 06 4. Початокбутонізації 13 06 17 06 17 06 16 06 23 06 21 06 23 06 25 06 24 06 26 06 26 06 28 06 28 06 30 06 5. Повна бутонізація 15 06 20 06 20 06 18 06 25 06 24 06 25 06 28 06 28 06 30 06 30 06 01 07 02 07 06 07 6. Початокцвітіння 20 06 25 06 25 06 25 06 27 06 26 06 28 06 29 06 28 06 29 06 30 06 29 06 30 06 02 07 7. Повне цвітіння 25 06 29 06 30 06 30 06 01 07 01 07 03 07 04 07 03 07 04 07 05 07 04 07 05 07 08 07 8. Відмирання бадилля 20 07 25 07 27 07 25 07 25 07 27 07 27 07 01 08 01 08 07 08 06 08 07 08 09 08 18 08 10. Облік врожаю. Сорт кг Ц/г 1 Каратоп 9,5 190 2 Бетіна 10 200 3 Вітара 11,5 230 4 Дніпрянка 22 440 5 Київський світанок 9,5 190 6 Розалінд 9 180 7 Агаве 10 200 8 Делікат 9 180 9 Мрія 11 220 10 Фантазія 11 220 11 Віринея 16 320 12 Санте 12 240 13 Чернігівська 98 9,5 190 14 Ольвія 11 220

25. 25 11. Морфологічніособливості, смаковіякості. Сорт Зовнішня будова рослини Бульби Смакові якості Каратоп Рослина середньої висоти, швидко розвивається, віночок квітки білий. Бульби округло-овальні; шкірка жовта, слабо- сітчаста; м'якуш світло- жовтий, малочутливий до пошкодження. Добрі, переважно твердої текстури після варіння. Бетіна Рослина швидко розвивається, стебла товсті, листки великі, віночок квітки білий. Бульби округлі, досить крупні, вічка мілкі, шкірка жовта; м'якуш жовтий. Дуже добрі Вітара Кущ добре облистнений, віночок квітки білий. Бульби овальні; шкірка гладка біла; вічка поверхневі, або мілко заглиблені; м'якуш жовтий, не темніє після кулінарної обробки Добрі Дніпрянка Кущ середньо- облистнений, віночок квітки червоно- фіолетовий. Бульби коротко-овальні, жовті, вічка поверхневі, м'якуш світло-жовтий, після кулінарної обробки колір не змінюється. Добрі. Нерозсипчаста. Світанок Київський Рослина невисока, компактна; віночок квітки світло-червоно- фіолетовий з білими кінчиками. Бульби округлі, рожеві з мілкими вічками; шкірка гладка; м'якуш кремовий, не темніє після кулінарної обробки. Відмінні. Розсипчаста. Розалінд Кущ добре облистнений, стебла з антоціановим червонуватим забарвленням, віночок квітки білий. Бульби видовжено-овальні, червоні; шкірка гладка, вічка мілкі; м'якуш жовтий, після кулінарної обробки не темніє. Добрі. Твердої текстури. Агаве Рослина середня, віночок квітки білий. Бульби овальні, шкірка жовта, гладенька, вічка мілкі; м'якуш світло- жовтий, незначне потемніння сирих бульб після очищення. Добрий, приємний, текстура після варіння переважно тверда. Делікат Кущ високий, добре розвинений, віночок квітки білий. Бульби овальні, шкірка гладенька до сітчастої, жовта; вічка мілкі; м'якуш жовтий. Добрі, текстура після варіння переважно тверда.

26. 26 Мрія Кущ середньої висоти, прямостоячий, віночок квітки білий. Бульби світло-рожеві, округло-овальні, дещо приплюснуті. Вічка поверхневі. М'якуш світло- жовтий, борошнистої текстури, після кулінарної обробки не темніє. Добрі Фантазія Рослина середньої висоти, листки великі, матові, віночок квітки червоно-фіолетовий з білими кінчиками. Бульби овальні, рожеві з привабливою гладкою шкіркою; м'якуш білий, після кулінарної обробки не темніє. Добрі Віринея Кущ високий, добре облистнений, віночок квітки червоно- фіолетовий. Бульби овальні, великі, рожеві, гарної форми з привабливою гладкою шкіркою; м'якуш світло- жовтий, після кулінарної обробки не темніє. Задовільні і добрі Санте Кущ компактний, середньої висоти, віночок квітки білий. Бульби овальні, блідо- жовті, вічка поверхневі; м'якуш блідо-жовтий, може темніти після кулінарної обробки. Добрі Чернігівська 98 Рослина висока, стебла прямі, ребристі, листя світло-зелене, віночок білий, цвітіння рясне і тривале. Бульби овальні, білі, з поверхневими незабарвленими вічками. М'якуш білий. Відмінні Ольвія Рослина висока, компактна, стебла сильно гіллясті, віночок квітки білий. Бульби білі, короткоовальні, слабо сплюснуті з мілкими вічками; м'якуш білий, після кулінарної обробки не темніє. Добрі. Нерозсипчаста. 12. Висновки: При випробуванні сортів на навчально-дослідних ділянках ми отримали такі результати: найбільш врожайними сортами картоплі в цьому році виявилися Дніпрянка і Віринея, найбільш крупні бульби мали Ольвія, Віринея і Фантазія. За смаковими якостями сподобалися більше Чернігівська 98 і Агаве.

27. 27 ДОСЛІД №2 1. Склад ланки :  Романик Роман  Романик Ірина  Семещук Тарас 2. Розташування дослідної ділянки: Сівозміна овочева. Поле №2. Культура - картопля. Сорти: Повінь, Престов, Дезіре. Попередник - капуста. 3. Тематика і методика досліду. Тема досліду: Вплив присипання сходів картоплі трьох різних сортів Повінь, Престов (ранні) і Дезіре (середньопізній) на забур'яненість та врожайність картоплі. Мета досліду: Виявити, як впливає присипання сходів картоплі на врожайність сортів із різною тривалістю вегетаційного періоду. Суть досліду: При присипанні сходів картоплі землею забур'яненість посівів зменшується в 2-3 рази. Сходи картоплі разом з бур'янами засипаються повністю. Проте через 4-6 днів рослини картоплі з'являються на поверхні. Картоплю середньостиглих і середньопізніх сортів можна присипати до висоти 6-8см. Ранньостиглі сорти присипають у фазі повних сходів. Запізнення з цим заходом на ранньостиглих сортах може викликати зменшення врожаю. 4. Відомості про ділянку. Площа ділянки - 30м2. Площа під кожним з варіантів - 5м2. Варіант 1 - 3 - сорти без присипання, 4 - 6 - присипані.

28. 28 5. Характеристика ґрунту. Ділянка рівнинна, з нахилом на південь. Ґрунт - чорнозем. Структура ґрунту дрібногрудкувата. Реакція ґрунту слабо кисла. 6. План агротехнічних заходів. № пп. Агротехнічні заходи Дата 1 Полив ґрунту препаратом "Байкал" 29 квітня 2 Підготовка бульб до посадки 29 квітня 3 Прогрівання бульб у приміщенні 29 квітня 4 Посадка картоплі 10 травня 5 Присипання сходів картоплі землею 16 червня 7 Підгортання картоплі 24 червня 8 Скошування бадилля 21 серпня 9 Збирання картоплі 14 вересня 8. Щоденникроботи. № пп. Дата Опис видів роботи 1 29 квітня Обробітокґрунту препаратом "Байкал" 2 29 квітня Вирівнювання площі 3 28 квітня Перебирання картоплі 4 29 квітня Прогрівання бульб 5 10 травня Проведення борознимаркером 6 10 травня Посадка картоплі 7 16 червня Присипання сходів землею 8 24 червня Підгортання картоплі 9 21 серпня Скошування бадилля 10 14 вересня Збирання картоплі 9. Фенологічніспостереження. Фенологічні спостереження Повінь Престов Дезіре 1. Дата посадки 10.05 10.05 10.05 2. Початоксходів 3.06 4.06 8.06 3. Повні сходи 7.06 7.06 11.06 4. Початокбутонізації 22.06 24.06 2.07 5. Повна бутонізація 25.06 26.06 5.07 6. Початокцвітіння 30.06 1.07 8.07 7. Повне цвітіння 3.07 4.07 11.07 8. Відмирання бадилля 7.08 11.08 18.08

29. 29 10. Облік врожаю. Варіант досліду Повінь Престов Дезіре Урожайність, ц/га Без присипаннясходів 260 240 301 З присипанням сходів 240 230 317 11. Висновки: При виконанні досліду ми свідомо запізнились із строками присипання сходів, тому врожайність присипаної картоплі ранніх сортів виявилася меншою, ніж неприсипаної, хоча бур'янів було значно менше. Це можна пояснити короткою тривалістю періоду формування бульб ранніх сортів, а присипання дещо затримує ріст рослин. Врожайність же присипаної картоплі середньопізнього сорту Дезіре виявилася більшою.

30. 30 2.8.3 Польовий журнал Поле № 3 № п/п 2012 Рік Картопля, сорти:Каратоп, Бетіна, Вітара, Дніпрянка, Київськийсвітанок, Розалінд, Агаве, Делікат, Мрія, Фантазія, Віринея, Санте, Чернігівська 98, Ольвія. Культура, сорт Сортовипробування картоплі. Тема, схема досліду 70м2 Загальна площа 5м2 Площа на 1 сорт огірок Попередник 10 травня Час садіння Рядковий, ширина міжрядь 60см. Спосіб садіння 1) 12 жовтня 2011р. на глибину 22-25см. 2) 29 квітня 2012р. Час і глибина оранки Використання восени зелених добрив - сидератів. Для цього брали насіння Хрестоцвітих. При посіві вносили 1кг селітри на сотку, норма висіву гірчиці олійної на 100м2 150-200г, а редьки дикої - 100-150г. Добрива під культуру Агрозаходи Основні добрива Препарат "Байкал - ЕМ-1" Піджив- лення 3 червня - прополювання з шаровкою міжрядь 5 червня - рихлення міжрядь 17 червня - підгортання картоплі Інші заходи Час садіння Поява перших сходів Масові сходи Перші квіти Збір врожаю 10 травня 28 травня -3 червня. 1 - 7 червня 20 червня - 2 липня 14 вересня Фенологічні спостереження

31. 31 Поле № 2 № п/п 2012 Рік Картопля, сорти: Повінь, Престов, Дезіре. Культура, сорт Вплив присипання сходів на врожайність Тема, схема досліду 30м2 Загальна площа 5м2 Площа на 1 варіант капуста Попередник 10 травня Час садіння Рядковий, ширина міжрядь 60см. Спосіб садіння 3) 12 жовтня 2011р. на глибину 22-25см. 4) 29 квітня 2012р. Час і глибина оранки Використання восени зелених добрив - сидератів. Для цього брали насіння Хрестоцвітих. При посіві вносили 1кг селітри на сотку, норма висіву гірчиці олійної на 100м2 150-200г, а редьки дикої - 100-150г. Добрива під культуру Агрозаходи Основні добрива Препарат "Байкал - ЕМ-1" Піджив- лення 3 червня - прополювання з шаровкою міжрядь 5 червня - рихлення міжрядь 17 червня - підгортання картоплі Інші заходи Час садіння Поява перших сходів Масові сходи Перші квіти Збір врожаю 10 травня 3, 4, 8 червня 7, 7, 11 червня 30 червня, 1, 8 липня 14 вересня Фенологічні спостереження

32. 32 3. ДЖЕРЕЛА 1. БондарчукА.А. Виродження картоплі та прийомиборотьбиз ним. - Біла Церква, 2007. - 104 с. 2. БондарчукА.А. Наукові основи насінництва картоплі в Україні / А.А. Бондарчук. - Біла Церква, 2010. - 400 с. 3. Куценко В.С. Картопля / за ред.: В.В. Кононученка, М.Я. Молоцького. - К., 2003. - Т. 2. Хворобиі шкідники. - 240 ст. 4. Куценко В.С. Прогресивнаагротехніка картоплі. - К.: Урожай, 1984. 5. Кучко А.А. Сомаклональна мінливість у картоплі / А.А. Кучко, Т.М. Олійник. - К., 1998. - 191 с. 6. Кучко А.А. Фізіологія та біохімія картоплі /А.А. Кучко, М.Ю. Власенко, В.М. Мицько. - К., 1998. - 335 с. 7. Молоцький М.Я. Поради картопляру-аматору/ М.Я. Молоцький, А.А.Бондарчук. - Біла Церква, 2005. - 167с. 8. Піка М.А., Франчук П.О. Чи все ви знаєте про картоплю? - К.: Урожай, 1985. 9. Теслюк П., Забела Ю. Картопля на городі. - К.: Інститут насінництва картоплі, 2003 10.Теслюк П.С, Новосельська А.П., Булботько Г.В., Теслюк Л.П. Картопля:годує, лікує. - К.: Інститут насінництва картоплі, 2003 11.Промисловатехнологія виробництвакартоплі в Україні / О.А. Демидів, П.К. Пасічник, М.М. Гаврилюк та ін. - К.: КИТ, 2010. - 104 с

33. 33 3. Висновки 4. Навчально-дослідницька робота є важливою ланкою в діяльності вчителя, оскільки сприяє активізації пізнавальної діяльності учнів, вчить проведенню досліджень та формує практичні навички. 5. Під час роботи на шкільній навчально-дослідній ділянці учні поглиблюють знання про рослини та тварин, здобуті на уроках біології та екскурсіях, пов'язують їх з практикою, набувають певних умінь і навичок у практично-дослідній роботі з сільськогосподарськими рослинами. 6. Робота на навчально-дослідній ділянці повинна відповідати віковим особливостям учнів, бути для них цікавою, розвивати допитливість, спостережливість, виховувати високі моральні якості. 7. У своїй роботі я надав практичні рекомендації з питань методики проведення досліджень, ознайомив з агротехнічними заходами, надав зразки оформлення документації. Вважаю, що запропонована мною роботадопоможевчителю методично правильно організувати роботу з учнями на навчально-дослідній ділянці. 8.

34. 34 9. 4. ДОДАТКИ Фотоальбом НАВЧАЛЬНО-ДОСЛІДНІ ДІЛЯНКИ ПРОПОЛЮВАННЯ КАРТОПЛІ

35. 35 МАСОВІ СХОДИ КАРТОПЛІ ЦВІТ КАРТОПЛІ

36. 36 ПОЧАТОК ЦВІТІННЯ КАРТОПЛІСОРТУ ДЕЛІКАТ МАСОВЕ ЦВІТІННЯ КАРТОПЛІ СОРТУ КИЇВСЬКИЙСВІТАНОК

37. 37 Ілліна Катерина і Барабаш Іван - призери конкурсу ботаніків-рослинників і садівників-рослинників Брончук Марина, Орищенко Юлія - призери конкурсу Ботаніків-рослинників і садівників-рослинників

38. 38 ВИСТАВКА НАШОГО РАЙОНУ НА КОНКУРСІ БОТАНІКІВ-РОСЛИННИКІВ ВИСТАВКА НАШОГО РАЙОНУ НА КОНКУРСІ САДІВНИКІВ

39. 39 ВИСТАВКА НАШОГО РАЙОНУ НА КОНКУРСІ "ЮНІ ГОСПОДАРІ ЗЕМЛІ" ПРИЗЕРИ КОНКУРСУ - ОСІПЧУК АЛЬОНА І ОРЛЕНКО ВІКТОРІЯ.

# data[].attributes.attachment_link.title
Дослідницька робота учнів на ділянках

# data[].attributes.headline
Тема. Практична робота. Закладання та проведення дослідів відповідно до тематики дослідницької роботи. Ведення щоденника дослідницької роботи.  Опрацювати матеріал.

# data[].attributes.subject
Тема. Практична робота. Закладання та проведення дослідів відповідно до тематики дослідницької роботи. Ведення щоденника дослідницької роботи.  Опрацювати матеріал.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
MAMABOOK - найкращий український сайт для батьків

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Гербарій - дуже корисне практичне заняття для дітей, особливо школярів. Вміти систематизувати інформацію, знання з ботаніки, кропітка робота, наполегливість - ось той мінімум, які дитина отримує при роботі над гербарієм, пише сайт womanbook.com.ua

Провести шкільні канікули можна з користю для дитини - допомогти їй отримати нові знання у ці-кавій формі, а також підказати, як правильно зробити гербарій для школи. Якщо дитина буде самостійно виконувати це завдання, то вони їй може здатись нудним і непотрібним. Тут допомога батьків дуже необхідна. Ви будете спілкуватись з дитиною, разом збирати рослини та разом вчитись чомусь новому. А ми дамо поради, як правильно зібрати та зробити гербарій.

Що таке гербарій
Для початку, нагадаємо, що таке гербарій. Це альбом із засушеними рослинами. Більш прості гербарії передбачають просо вклеювання зібраних рослин на сторінка. А от складні та цікаві гербарії це як енциклопедія, створені та проілюстрована власноруч. Гербарій можна систематизувати. Наприклад, збирати лише рослини одного виду - польові квіти, лісові рослини, городні рослини, зібрані в садку.

У складному гербарії йде деталізована інформація. По-перше, всі рослини збираються і подаються за одним принципом: наприклад, до кожної рослини подається квітка, листя та насінина. Також вручну дитиною пишеться опис - назва рослини, місце зростання, рід та родина, тривалість життя, умови зростання, період цвітіння та плодоносіння тощо.

Збираємо рослини на гербарій
Для збору рослин потрібно підготувати ємності, які дозволять транспортувати їх, не пошкоджуючи зібрані екземпляри. Візьміть відерце або великі пакети з кліпсами, які використовуються для харчових продуктів.

Якщо рослина невелика, то її зрізають під корінь ножицями. Акуратно покладіть в ємність. Ви по-винні зберегти максимально природній вигляд рослини. Наприклад, кущик суниць. Якщо стебла зігнуті - не вирівнювати їх, а сушити в такому ж вигляді. Не зрізати сухі стебла чи діряві, пошкоджені листочки. Покажіть природний вигляд екземпляра. Якщо в гербарії плануєте включити лише дерева, то окремо в файли збирайте з кожного екземпляра листя, насінини, суцвіття. Все відразу сортуйте та підписуйте під час збору, аби вдома не довелось ломати голову, на якій рослині ви це зрізали.

Намагайтесь не збирати екземпляри хаотично, спонтанно. Заздалегідь сплануйте вдома список рослин, які вас цікавлять. Разом з дитиною вивчіть їх на фото, дізнайтесь, де вони ростуть. Тоді під час пошуку дитина сама зможе виконати більшу частину роботу і буде володіти необхідними знаннями.

Як сушити рослини для гербарія
Відібрані частини рослин потрібно перекласти сухими аркушами або сторінками з газети, журналу. Зверху покласти прес - книжки, наприклад. Кожні 2 дні вам варто перевіряти, як сохнуть рослини. Якщо газетні сторінки вологі, рослини потрібно перекласти новими сухими аркушами. Якщо цього не зробити, то рослини зіпсуються, поцвітуть, буду загнивати. Рослини сохнуть тривалий період, залежить від розмірів - від тижня до трьох.

Оформлення гербарія
Приступайте до зборки гербарія. Спочатку приклейте рослини до аркушів. Краще взяти чистий аль-бом для малювання - і на його сторінках розміщувати по 1 рослині, залишити місце на сторінці для опису. Рослину можна приклеїти ПВА, а також можна скріплювати прозорим скотчем. Рослина повинна бути витягнутою, не зморщуватись. Також можна покрити плотною прозорою плівкою, якою покривають фото в фотоальбомах. Також дитина повинна самостійно написати короткий опис до кожної рослинки.

Варто час від часу переглядати ваш готовий гербарій, щоб дитина оновлювала в пам'яті нову інформацію. І до школи вона прийде з новими знаннями. Дуже важливо, аби дитина приймала участь у створенні гербарія і отримувала навики, а в школі змогла зробити розгорнуту доповідь.

На фото : ручка-ліхтарик з написом "Улюблений син" - світиться під час письма (Інтернет-магазин Tovarik.com.ua)

# data[].attributes.attachment_link.title
Як збирати та оформлювати шкільний гербарій - MAMABOOK - найкращий український сайт для батьків

# data[].attributes.attachment_link.description
Гербарій - дуже корисне практичне заняття для дітей, особливо школярів. Вміти систематизувати інформацію, знання з ботаніки, кропітка робота, наполегливість - ось той мінімум, які дитина отримує при роботі над гербарієм, пише сайт womanbook.com.ua Провести шкільні канікули можна з користю для дитини - допомогти їй отримати нові знання у ці-кавій формі, а також підказати, як правильно зробити гербарій для школи.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Гербáрій ( лат. herbarium, herbarius , від herba - "трава, рослина"; в перекладі означає "травник"; у буквальному перекладі "стосовна до трав (книга)"), тра́вник - колекція спеціально зібраних засушених рослин, призначених для наукової обробки, навчання, або установи, що зберігають колекції засушених рослин і ведуть їх наукову обробку.

Гербарії дають можливість вивчати рослини, зберігати рідкісні екземпляри, які знаходять мандрівники в різних країнах.

Однією з основних функцій гербарію як наукової установи, на відміну від музею, є обмін гербарними зразками з метою забезпечення максимального представлення фіто- і мікорізноманітності в його фондах. У практиці гербарної справи існують такі способи накопичення матеріалів у колекціях: цілеспрямований збір зразків у природі під час експедицій, обмін дублетами між гербарними установами та отримання гербарних матеріалів як дарунка від приватних осіб.

Жодна наукова ботанічна установа не може обійтися без гербарію. Ні малюнок, ні фотографії не можуть дати кращого уявлення про рослину, ніж сама добре засушена рослина.

З давніх часів любителі квітів та ботаніки, які вивчають рослини, замислювалися над питанням, як зберігати квітучі рослини на тривалий термін. І лише чотириста років тому Лука Гіні, професор в Болоньї ( Італія), винайшов гербарій.

Один з найбільших в світі гербаріїв - понад 5 млн листів - знаходиться в Ботанічному інституті ім. В. Л. Комарова АН СРСР ( Ленінград), і складається з п'яти мільйонів гербарних листів. В ньому зберігаються старовинні гербарії; гербарій Енса, лікаря імператриці Єлизавети, зібраний понад двісті років тому. Кожен лист його окантований фарбою із золотою смугою і має обкладинку з строкатими малюнками. На аркушах виписані цитати із книг, в яких описано цю рослину.

Там же зберігається гербарій лейб-медика Петра Першого - Арескіна. На аркушах цього гербарію нижня частина стебел прикрита накладками, вирізаними з червоного паперу у вигляді ваз.

Особливий інтерес представляє гербарій, складений з сухих рослин, знайдених при розкопках гробниці єгипетського фараона Рамзеса Другого, чудово збереглися, попри те, що з моменту їх цвітіння минуло три тисячі років. Серед них легко розглянути єгипетський мак, волошка, верба. На одному аркуші засушені гірлянда квіток лотоса.

Московський державний університет налічує понад 600 тис. аркушів в його гербарію.

Основний Гербарій флори Середньої Азії зберігається в Середньоазіатському державному університеті ( Ташкент).

Великі за кількістю Гербарії є в Києві (близько 900 тис. листів), Тбілісі, Томську.

Найбільші Гербарії за межами колишнього СРСР є в Празі, Лондоні (гербарій Ліннея), в К'ю (близько 6,5 млн), Женеві (гербарії Декандоля і Буасьє - 4 млн), Парижі (6 млн, зокрема 1 млн листів спорових рослин), Вашингтоні, Відні.

Одним з найбільш захоплених гербаристів був відомий французький філософ і педагог Жан-Жак Руссо.

"Той, чий погляд відкритий для принад рослинного світу, не потребує численних книг, щоб зрозуміти їх красу; одна лише книга вимагає невпинного вивчення - це книга природи", - писав він.

Руссо написав спеціальне і в той же час поетичне керівництво по збору рослин - "Початкові листи з ботаніки" ("Lett res elementaires sur la botanique").

"Усі враження різних місцевостей і предметів, які я відчув під час своїх ботанічних поневіряннь, всі ідеї, викликані ними, - все це з колишньою силою воскресає в душі моїй при погляді на рослини, зібрані в тих місцях. Я більше не побачу їх, ці чудові ландшафти, ці ліси, озера, чагарники, ці скелі, ці гори, вид яких колись хвилював моє серце. Але мені достатньо розкрити гербарій, і все знову переді мною. Цей гербарій якби щоденник моїх мандрів, - з ним я ніби знову проробляю їх з новою насолодою. Тоді знову встають в моїй уяві картини, що колись полонили мене: луки, ліси, озера, усамітнення і перш за все мир і спокій, які я відчував серед них".

Для гербарного зразка потрібно: наявність (у трав'янистих видів) підземних органів, належна збереженість рослин, визначені розміри і етикетка (місце знаходження, місце поширення, час збору, прізвище колекціонера).

Коріння рослин часто проникають в глибокі шари ґрунту, утворюючи дрібні розгалуження Тому їх збирають так, щоб чітко було видно основні риси будови кореневої системи у викопаної для гербарію рослини. Викопані рослини мають бути збереженими у свіжому вигляді до моменту укладки їх в гербарний папір. Найкращим є вкладати рослини відразу ж на місці в гербарні аркуші, для чого необхідно мати з собою папку або прес з достатньою кількістю гербарного паперу. Папка в найбільш простому випадку являє собою два картони 48х32 см, з'єднаних між собою продітою через розрізи тасьмою, чотири кінці якої можуть попарно зав'язуватись. Гербарним папером може служити будь-який непроклеєний папір: газетний, обгорточний, промокальний.

Пошкоджені рослини не збирають, оскільки паразитуючі грибки чи комахи зумовлюють деформацію рослини. Збору підлягають не ушкоджені рослини, якщо тільки метою не є створення спеціального гербарію для вивчення паразитичних грибів або викликаних комахами захворювань рослин ( галів). Збирати краще в суху погоду, оскільки тоді рослини швидше висихають.

Слід робити гербарій з великих листів щільного паперу розміром 35x25 або 30x20 сантиметрів.

Рослину для гербарію викопують у квітучому стані разом з коренем і кладуть її між листами газетного паперу під прес (сплющують). У перші дні рослини перекладають, розправляючи їх і підміняючи вологий папір сухим. Іноді рослини, покладені між листами, пропрасовують гарячою праскою.

Найголовнішим прибором, який застосовують для сушки рослин, є ботанічний прес. В найпростішому випадку він складається з двох дерев'яних рамок, на яких натягнута металічна сітка. Розмір ботанічного преса має бути дещо більшим гербарного аркуша. Пачка з рослинами закладається між двома решітками і сильно стягується мотузкою або ременями. Оскільки рослини при висушуванні віддають багато вологи, то між окремими гербарними аркушами поміщують гербарну прокладку (наприклад, нещільних і доволі товстих сукон). Момент закінчення сушіння легко встановлюється за такими ознаками: суха рослина не вигинається і робиться ламкою, при прикладанні до губ вона здається теплою (ще недосохша рослина, яка містить вологу, здається холодною). При сушінні на сонці рослини псуються (чорніють).

Висушену рослину наклеюють клейстером на аркуш паперу (стебла приклеюють тонкими смужками паперу) і роблять надпис: назва рослини (українську і латинську - наукову), родина, до якої вона належить, де, коли і ким знайдено і ін.

Звичайний гербарій дає повне уявлення про загальний вигляд рослини, але не дає повного уявлення про будову рослини, -- тому поряд з ними виготовляють такі гербарії, які дозволяють детальніше вивчити рослину і її будову. На висохлій рослині важко розглянути будову квітки, стебла або плода. Тому засушують не тільки цілу рослину, але і окремі її частини: зрізи стебла, кореня, плоду, чашолистки, пелюстки, тичинки і маточку.

Будову плодів представляють у вигляді зрізів. Недозрілий плід томату, бобу, огірка, невелике яблуко розрізають навпіл і безпечною бритвою роблять тонкий зріз. Такі зрізи роблять з двох однакових плодів: один поперечний, інший поздовжній. Щоб соковиті зрізи не зіщулилися при засушуванні, їх накладають на попередньо проклеєний і висушений папір. Для проклейки використовують розчин желатину, столярного клею, вишневий клей або клейстеру. Зріз плода виділить сік і приклеїться до паперу. Папір зі зрізами кладуть під прес. Коли зріз висохне, папір навколо нього обрізають і зріз наклеюють на гербарний аркуш. Таким же чином роблять зрізи (поперечний і поздовжній) як стебел, так і коренеплодів ( моркви, ріпи, буряка, редиски). В інших випадках окремі частини рослини (чашолистки, пелюстки, тичинки, маточку, зрізи стебла, кореня, плода) засушують між листками промокального паперу в книжці, і після цього наклеюють на гербарний аркуш поряд з цілою рослиною. Наклеюють рядами: чашелистки, пелюстки, тичинки, маточку, або кругами, як діаграму квітки. Частини квітки обводять рамкою і в деяких випадках прикривають підклеєним з однієї сторони аркушем паперу або целофану.

Інколи, на окремих аркушах гербарію виконують всі стадії розвитку квітки і плоду, з розрізом квіткового бутона, квітки і плодів у різних фазах розвитку. При складанні гербарію деревних рослин беруть гілочки з листям, квіти, плоди, насіння, шматочок кори і тонкі (поперечний і поздовжній) зрізи невеликого стволика. У хвойних дерев роблять тонкий поздовжній зріз середини шишки.

Соняшник однорічний ( лат. Helianthus Annuus ) на аркуші гербарію

Діоскорид (найелементарніші ілюстрації), Х ст.

Сторінки гербарію Діоскорида "De Materia Medica" XIV ст. Арабська копія опису цілющих властивостей рослин

Значний інтерес становить засушування рослин при збереженні їх форми (без сплющування під пресом). Найбільший інтерес представляє збереження форми квіток.

У високу коробку, насипають на дно чистого сухого дрібного піску ( простерилізованого прожарюванням). Встромлюють корінь або стебло рослини в пісок і обережно засипають піском всю рослину так, щоб пісок проник в усі заглиблення. Коробку з рослиною, засипаною піском, поміщують на сонці або в теплому місці (на піч). Через добу-дві рослина висохне. Щоб не пошкодити тонких пелюсток квіток, роблять у дні коробки невеликий отвір, через який поступово висипають пісок.

М'яким пензликом струшують піщинки, приклеюють стеблинку до підставки (на пробку з підклеєним шматком картону) і накривають від пилу скляним ковпачком (баночкою, або скляним ковпачком від перегорілої електричної лампочки і тд.).

Сухі квіти краще не ставити на яскраве світло, так як вони швидко вигорають.

Засушивши різні польові квіти, можна потім скласти з них букет.

Суцвіття складноцвітих і особливо головки з плодами, що здуваються, перед засушуванням слід проклеїти слабким розчином столярного клею. Тонким пензликом злегка змочують основу квіточок, які відстають пелюсток і плодики.

Щоб вберегти від осипання хвою, гілки хвойних дерев перед засушуванням опускають на п'ять хвилин у гарячу роду з невеликою кількістю столярного клею.

З рослин можна зробити скелети. Старі коріння редису, редьки, ріпи, що дали стебла з квітками, кладуть в банку з водою. Коли вода почне неприємно пахнути, її змінюють. Через кілька днів м'якоть кореня згниє. Гниль відмивають і очищають щіткою. Таким чином одержують скелет кореня. Цим способом можна отримати скелет стебла кукурудзи або загиблого кактуса.

Дуже гарні й різноманітні скелети у листя. Опале листя восени тримають у воді до згнивання м'якоті. Потім їх промивають і висушують. Залишки м'якоті вибивають щіткою.

Деякі плоди також дають скелети; прикладом може служити плід люфи, яку використовують як мочалки в лазні.

Для об'ємного засушування гілок з листям ( дуб, барбарис, чорноплідна горобина) використовують розбавлений гліцерин (1 частина гліцерину та 2 частини теплої води). Очищені й розщеплені кінці свіжих гілок (зрізати їх ліпше наприкінці літа) неглибоко занурюють у банку з розчином на місяць, раз на тиждень поновлюючи зріз. За цей час вони стануть темнішого кольору з матовим полиском. Після такої обробки рослини не втрачатимуть еластичності протягом кількох років.

Завданням природничомузейних баз даних є накопичення, зберігання та оперативний пошук інформації про окремі натуралії, колекції і науково-допоміжні матеріали. Інформація про музейні пам'ятки природи, занесена в бази даних, служить фактичним матеріалом для наукових досліджень, у тому числі ведення науково-природничого моніторингу, дозволяє визначати повноту і репрезентативність музейних колекцій, що становить основу складання програм і планів їх комплектування, використовується для побудови постійних і тимчасових музейних експозицій (стаціонарних і пересувних виставок), публікації каталогів та у різноманітних Інтернет-проектах.

Багато університетів, музеїв та ботанічних садів підтримують гербарії. Також гербарії виявилося дуже корисним як джерела рослинних ДНК для використання у систематиці та молекулярній філогенетиці.

Усі гербарії світу незалежно від їх відомчої приналежності реєструються в міжнародній базі даних "The Index Herbariorum". Їм присвоюється акронім - унікальний буквений код, складений з однієї - шести букв англійського алфавіту (наприклад, K, MW, MHA, SYKO). Скорочені назви гербаріїв використовуються як універсальні посилання на місце зберігання гербарних зразків, цитованих в ботанічних наукових працях. У "Індексі" на 2013 рік налічується 3293 гербаріїв з 168 країн, в яких працює більш як 10 тисяч ботаніків.

Гербарій Інституту ботаніки ім. М. Г. Холодного НАН України (Національний гербарій України, KW) - найбільша гербарна колекція нашої держави і друга після Гербарію Ботанічного інституту ім. В. Л. Комарова РАН (LE) на теренах Східної Європи. Його фонди налічують понад 2 млн одиниць зберігання.

Каталог гербарію Стефана Мацка та Йозефа Панека / Олешко В.В., Савчук Л.А., Андрєєва Т.П. - Луцьк, 2005. - 582 с.

Етимологічний словник української мови : у 7 т. : т. 1 : А - Г / Ін-т мовознавства ім. О. О. Потебні АН УРСР ; укл.: Р. В. Болдирєв та ін ; редкол.: О. С. Мельничук (гол. ред.) та ін. - К. : Наукова думка, 1982. - Т. 1 : А - Г. - 632 с.

↑ Шиян Н. М. Ексикати та їх місце в гербарному обміні // Український ботанічний журнал Науковий журнал - 2008. - № 3. ISSN 0372-4123

↑ (рос.) Верзилин Николай Михайлович По следам Робинзона. Сады и парки мира. - Л.: Детская литература., 1964. - 576с.

↑ Дванадцять місяців 1991: Настільна книга-календар Для молодшого шкільного віку / Упорядник М.Слабошпицький - К.: Веселка, 1990.- 190 с. ISBN 5-301-00623-1

Гураль Р. І. Новітні інформаційні технології у роботі музеїв (на прикладі сайту Державного природознавчого музею НАН України) // Мат. наук. конф. "Сучасний музей: наукова й експозиційна діяльність". (15 травня 2008 р., м. Чернівці). - 2008. - C. 186-189

Гураль Р. І. База даних Гербарій судинних рослин LWS Державного природознавчого музею НАН України // Тез. доп. VII Всеукр. конф. "Інформаційні технології в освіті, науці і техніці" (ІТОНТ-2010): Черкаси, 4-6 травня 2010 р. У 2 томах. - Черкаси: ЧДТУ, 2010. - Т. 1. - С. 7.

Климишин А. С. Новые подходы к проблеме музейного документирования природной среды // Наука, искусство и новые технологии в современном музее: VI Всерос. научн.- практ. конф. Ассоц. естественноистор. музеев России, Москва, 24-25 апр. 2006 г.: тезисы докл. - М., 2006. - С. 62-63.

Климишин О. С. Методологічні та методичні засади науково-природничого моніторингу // Праці наук. т-ва ім. Шевченка. Екологічний збірник-4. - Т. 23. - Львів, 2008. - С. 329-335.

Index Herbariorum. Part I. The Herbaria of the World. (Editors: Patricia K. Holmgren, No el. H. Holmgren, Lisa C. Barnett). - Bronx; New York, 1990. - Ed. 9. - x + 693 p. - http://sciweb.nybg.org/science2/IndexHerbariorum.asp

Шиян Н. М. Гербарій Інституту ботаніки ім. М. Г. Холодного НАН України (KW) у цифрах і документах (1921-1931 рр.) // Український ботанічний журнал Науковий журнал - 2011. - № 2. ISSN 0372-4123

# data[].attributes.attachment_link.description
Гербáрій ( лат. herbarium, herbarius , від herba - "трава, рослина"; в перекладі означає "травник"; у буквальному перекладі "стосовна до трав (книга)"), тра́вник - колекція спеціально зібраних засушених рослин, призначених для наукової обробки, навчання, або установи, що зберігають колекції засушених рослин і ведуть їх наукову обробку.

# data[].attributes.body
Завдання

# data[].attributes.attachment_link.title
Культурні чи дикорослі рослини. До якої групи належать рослини?

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Віртуальна Школа

# data[].attributes.attachment_link.title
Урок 28 Природознавство 1 клас. Яку користь культурні рослини приносять людям?

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Оксана Яковенко

# data[].attributes.attachment_link.title
Культурні рослини

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Тетяна Гордєєва

# data[].attributes.attachment_link.title
Увага! Цвітуть первоцвіти! Екологічні новини для дітей.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ирина Мешкова

# data[].attributes.attachment_link.title
Збереження первоцвітів України.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Сиза ожина (звичайна) - це близька "родичка" малини, що належить до ботанічної родини Розоцвітих. Відрізняється від малини листям, довгуватим за формою, яке складається з 3-5, час від часу семи листочків. Плід ожини збірний, як і в малини, з тією лише різницею, що всередині він повний і окремі пелюстки зростаються не тільки один з одним, а з основою суцвіття, з якою вони й опадають. За кольором плоди ожини переважно чорні або темні, з червоним, коричневим або синім відтінком, сизі від нальоту.

Ожина - це чагарникова рослина, деякі види мають сланку форму, інші досить розрості. Пагони вкриті сизим нальотом, всіяні твердими, прямими або ледь загнутими шипами. Довгі зігнуті пагони, нахиляючись до землі, можуть вкорінюватись. Квіти великі (приблизно три сантиметри у діаметрі) у негустих щитках, пелюстки білі, довгасті. З'являються вони не дружно і порівняно пізно (у кінці травня). Цвіте ожина до серпня. Збирають плоди за кілька заходів (у в'язку з неодночасністю цвітіння). Період збирання в умовах Полісся припадає на серпень-жовтень. Плоди ожини порівняно з малиною значно стійкіші.

На території України трапляється повсюдно, за винятком південних областей. У лісах полісся росте переважно в перелісках, на галявинах, у заростях світлолюбних чагарників, на вирубах і згарищах. В свіжих і вологих типах лісу, біля боліт, на берегах річок. Найбільші зарості ожини є у лісах Житомирської, Київської, Львівської, Рівненської, Тернопільської, Сумської, Чернігівської областей.

Ожина - лікарські властивості

В ожині дуже багато корисних речовин. Це і аскорбінова кислота, глюкоза, сахароза, фруктоза, а також тіамін і каротин. Вітамінів групи Р в ожині більше, ніж у малині. Містить ожина вітаміни А, В1, В2, С, Е, а також залізо, біофлавоноїди, пектинові речовини, органічні кислоти.

Ожина в лікувальних цілях застосовується досить давно. Сучасні вчені стверджують, що якщо вживати ягоди щодня, можна ефективно захистити себе від розвитку пухлинних захворювань.

Визнається користь ожини і в народній медицині. Фенольні сполуки мають проти склеротичну дію і сприяють зміцненню судин. Антоціани, катехіни, лейкоантоціани і флавоноли володіють протизапальними властивостями. Тому так корисна ожина при застудах, пневмонії, гарячкових станах: вона швидко знижує температуру тіла, втамовує спрагу, знімає запалення. Корисна ожина і для кишечнику, а також при циститі та інших проблемах з нирками. Пектин, що міститься в ягодах ожини, виводить з організму солі важких металів і стронцій.

Корисні не тільки ягоди в ожини, а й листя. Листя ожини багаті вітаміном С, дубильними речовинами, мінералами і амінокислотами. Вони добре активізують травлення, а їх відваром також лікують екзему і запалення шкіри. Чудово відвар листя допомагає при ангіні і стоматиті. А також при патологічному перебігу клімаксу і спайкової хвороби (після операцій).

Надають листя ожини корисні властивості при розладах нервової системи і проблемах з серцем. Настій з листя надає загаювальну, сечогінну, протизапальну дію. Дуже ефективно полоскати ним ротову порожнину при стоматитах, проблемах з яснами, карієсі.

Кашка з листя ожини допомагає при ранах, ударах, наривах. Нею лікують екзему, лишаї, трофічні виразки та інші шкірні захворювання.

Як використовують ожину?

Колись з листя ожини варили дуже смачний і ароматний чай. Для цього його потрібно було закрити у темному посуді, дочекатися повного занепаду, а потім висушити на повітрі. Для приготування чаю листя слід заварити окропом і дочекатися 5-10 хвилин. Такий чай не просто смачний, але і корисний при цукровому діабеті, він покращує обмін речовин і відмінно тонізує.

Чай з ожини є добрим замінником справжнього китайського чаю. Під час Першої світової війни в деяких країнах збирали листя ожини для виготовлення чаю для потреб армії, де він з успіхом застосовувався від проносів і дизентерії.

Заварювати як чай можна і ягоди ожини. Це чудовий загально зміцнювальний і заспокійливий засіб, особливо для жінок у період клімаксу.

Ожину можна заморожувати. Так вона зберігає майже всі свої першочергові корисні властивості, і в будь-якому разі набагато краще, ніж після термічної обробки (варення або джем). У кулінарії ожину використовують для приготування мармеладу, киселю, компоту, соку, а також з нього готують лікери і настоянки.

Схожі записи:

Оцінити будь ласка статтю:

Залишити коментар:

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
народна медицина

# data[].attributes.attachment_link.title
Ожина, її лікарські властивості | Cам собі агроном

# data[].attributes.attachment_link.description
Сиза ожина (звичайна) - це близька "родичка" малини, що належить до ботанічної родини Розоцвітих. Відрізняється від малини листям, довгуватим за формою, яке складається з 3-5, час від часу семи листочків. Плід ожини збірний, як і в малини, з тією лише різницею, що всередині він повний і окремі пелюстки зростаються не тільки один з одним, а з основою суцвіття, з якою вони й опадають.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Кожному з нас знайома суниця садова, яку в побуті частіше іменують "полуницею", але якщо мова заходить про лікувальні властивості, то в цьому контексті мають на увазі суницю лісову.

Суниця лісова - прародителька всіх садових сортів, і хоча її ягоди на тлі, скажімо садової суниці, виглядають більш ніж скромно, але ні один з культурних сортів не зрівняється з нею по насиченості аромату. Те ж саме стосується і лікувальних властивостей: у суниці лісової для лікарських цілей використовуються всі частини, як надземна (ягоди і листя), так і підземна (коріння). Вегетативна частина садової суниці (листя, коріння) у лікарських цілях не використовуються, так як селекціонери у своїй роботі не ставили мету збереження лікувальних властивостей рослини, а головна мета полягала у врожайності і величині ягід.

Заготівля лікувального сировини суниці

Очевидно, що заготівлю ягід суниці лісової необхідно проводити після їх повного дозрівання, а ось траву (листя і стебла) збирають протягом усього літа. Листя для чаю доцільно заготовляти навесні, до цвітіння рослини, а коріння - у період фізіологічного спокою, тобто ранньої весною. Коли рослини ледве рушать в зростання, або пізно восени, коли відмирає надземна частина.

Сушити сировину необхідно під навісами, в добре провітрюваному приміщенні. Сушіння ягід бажано проводити в електричних сушарках, якщо є така можливість, але також можна сушити і на відкритому повітрі, захищаючи від прямих сонячних променів. Зберігати траву суниці більше одного року не рекомендується, а коріння та ягоди допускається зберігати протягом двох років.

Листя суниці, призначені для приготування вітамінних чаїв, необхідно піддати ферментації, за аналогією з листям ожини. Зів'ялі в тіні листя укладають шарами і розкочують качалкою до тих пір, поки не почне виділятися сік. Далі сировину укладають в купи і накривають вологою мішковиною. У теплому і вологому середовищі проходить ферментація сировини, яку можна сушити після закінчення 10 - 12 годин.

Хімічний склад лікарської сировини суниці

Ягоди лісової, втім, як і садової суниці, це джерело вітамінів (до 60 мг аскорбінової кислоти на 100 грам ягід, 0,3 - 0,5 мг каротину). В ягодах суниці концентруються різні макро і мікроелементи, наприклад: калій, фосфор, магній, марганець, кобальт, мідь та залізо. Очевидно, що ягоди лісової суниці накопичують мінеральні речовини у великих процентних співвідношеннях, ніж ягоди садової суниці. В ягодах лісової суниці виявлені сполуки антоціанового ряду (триглюкозид ціанідину і трипалантозид пелларгонідина), які відсутні в садовій полуниці.

Листя лісової суниці багаті аскорбіновою кислотою (близько 250 - 280 мг), цим і пояснюється їх популярність в якості замінника чаю. У листі суниці знайдено ефірну олію, дубильні речовини і флавоноїди.

Квіти лісової суниці містять рутин-флавоноїд з "Р" вітамінною активністю, що сприяє зміцненню капілярів.

Кореневище лісової суниці містять до 10% дубильних речовин.

Лікувальні властивості лісової суниці

Ягоди лісової суниці - джерело вітамінів, тому надають неоціненну допомогу в період авітамінозів. Крім того, ягоди сприяють нормалізації травлення, збуджують апетит. Завдяки високому вмісту заліза, лісова суниця (ягоди) стимулює функції кровотворення, що особливо актуально в разі великої крововтрати. Пектинові речовини, якими також багаті ягоди, зв'язують токсини і солі важких металів, а також прискорюють процес виведення шлаків з організму. Органічні кислоти, що містяться в ягодах суниці, здатні розчиняти деякі види конкрементів (каменів).

Кореневища і листя суниці володіють терпкими (протизапальними) властивостями, зупиняють внутрішні кровотечі, підсилюють діурез (сечогінні властивості) і сприяють відтоку жовчі. Листя суниці зменшують потовиділення, володіють слабо-вираженими знеболювальними властивостями і сприяють регенерації тканин.

Лікування з використанням суниць

Чай з суниці готується з сушеного ферментованого листя. На заварку (250 мл окропу) потрібно одну чайну ложку сировини. Вживають чай в період авітамінозів, у разі застуди, при хворобах шлунково-кишкового тракту, захворюваннях печінки і нирок. "Суничний чай" покращує роботу серця і зменшує набряки, що з'являються внаслідок порушення роботи серцево-судинної системи. Чай також рекомендується при порушенні кровотворних функцій організму.

Настій листя. Вживають засіб при підвищеному артеріальному тиску (гіпертонії). На одну склянку окропу додають двадцять грам подрібненої сировини. Настоювати потрібно протягом двох годин. Приймати до чотирьох разів на день по одній столовій ложці.

Відвар кореневищ і листя. Збір готується з рівних частин кореневища і листя. Засіб сприяє розрідженню в'язкого слизу і має відхаркувальні властивості. Рекомендується при бронхітах, особливо при переході в хронічну стадію. На 250 мл води додають 20 грам збору. Варять при слабкому кипінні 15 хвилин, після охолодження і відціджування доводять кип'яченою водою до початкового об'єму. Приймати потрібно три-чотири рази в день по одній столовій ложці.

Настій листя суниці. На одну склянку окропу додають дві столові ложки сухої сировини. Настоюють в термосі протягом ночі. Вживати потрібно по третині склянки до п'яти разів на день, за півгодини до їжі. Засіб рекомендується при сечокам'яній хворобі і у випадку виразки дванадцяти-палої кишки.

Настій квіток. На склянку окропу додають одну чайну ложку квіток суниці. Період настоювання - шість годин. Рекомендується приймати при захворюваннях серця. Дозування - по дві столові ложки чотири рази на день.

Схожі записи:

Оцінити будь ласка статтю:

Залишити коментар:

# data[].attributes.attachment_link.title
Суниця лісова - лікувальні властивості | Cам собі агроном

# data[].attributes.attachment_link.description
Кожному з нас знайома суниця садова, яку в побуті частіше іменують "полуницею", але якщо мова заходить про лікувальні властивості, то в цьому контексті мають на увазі суницю лісову. Суниця лісова - прародителька всіх садових сортів, і хоча її ягоди на тлі, скажімо садової суниці, виглядають більш ніж скромно, але ні один з культурних сортів не зрівняється з нею по насиченості аромату.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Первоцвіти називають першою усмішкою весни. Саме вони, ніжні й тендітні, першими відчувають ще не зовсім теплі, але вже приємні промінчики весняного сонечка. І як прикро, що деякі з цих квітів на межі зникнення. Поговоримо про це?

Чому первоцвіти так рано цвітуть?

Первоцвіти цвітуть тоді, коли ще на деревах немає листя. Так сонячні промінчики безперешкодно потрапляють аж до самої землі, "не заплутуючись" у кроні дерев. Вони будять перші квіти, аби ті скоріше прокинулися.

Оскільки навесні починає танути сніг, первоцвіти отримують достатню кількість вологи. Думаю, Ти звернув увагу, наскільки красиві ці квіти, з яскравим забарвленням. Це не може не привертати увагу комах, які дуже голодні, бо теж щойно прокинулися.

Що буде, якщо зривати первоцвіти?

Ти, мабуть, не раз помічав, як на початку весни бабусі починають продавати невеличкі букетики із ранніх весняних квітів. Чи ж можемо ми уявити, що одного теплого весняного дня люди не побачать на ринку жодного такого букетика? Гайнуть у ліс - а там теж квітів немає. А все тому, що чимало видів первоцвітів занесені в Червону книгу України. І як би не прикро було це визнавати, але ці тендітні рослинки на межі зникнення.

Коли хтось хоче зірвати квітку, то, звичайно ж, обирає найкращу і найбільшу, а значить - здорову. Суцвіття, що залишилися, нездатні сформувати недеформоване, стійке до хвороб і шкідників насіння.

Крім того, зривання квітки пошкоджує цибулину і насіння: у рослинки утворюється своєрідна "ранка", і в неї можуть потрапити бактерії.

Впевнений, Ти знаєш, що поживні речовини рослинка отримує завдяки фотосинтезу, що проходить у листочках. Якщо зірвати їх, цибулина вже не зможе отримати запас сил до наступного року.

Для багатьох комашок перші квіти весни є джерелом живлення. Неважко здогадатися, що буде з метеликами, бджілками, іншими комашками, коли зникнуть первоцвіти. Чимало з них захищають ліс від шкідників, і якщо їх не стане, нікому буде "лікувати" дерева.

Первоцвіти, занесені до Червоної книги України

Більшість первоцвітів України занесено до Червоної книги. Це означає, що їх ні в якому разі не можна зривати, а тим більше купувати у бабусь.

Пропоную Тобі переглянути добірку первоцвітів, що є на сторінках Червоної книги і переконатися, які ж вони красиві й уже своїм виглядом просять зберегти цю красу.

Підсніжник звичайний

Існує думка, що підсніжник - це перша квітка, що виросла на Землі. За однією з легенд, коли Адама і Єву вигнали з раю, вся земля була покрита снігом. Єві було так холодно, що вона навіть заплакала. Тоді кілька сніжинок перетворилися на ніжні білі підсніжники. Відтодіця квітка є символом надії та світлого майбутнього.

Шафран Гейфеля (крокус)

Легенда розповідає, що якось бог Гермес метав диск - у Греції це було популярне заняття. Та під час останнього кидка він помилився - і диск випадково вдарив його найліпшого друга Крокуса. Гермесу було настільки важко з цим змиритися, що він благав богів якимось чином зберегти пам'ять про друга. Тоді ж на місці загибелі Крокуса виросли квіти, такі ж красиві, як і воїн.

Морозник кавказький

У часи Середньовіччя люди вірили, що морозник береже від злих духів та поганих чарів. У Англії навіть існував звичай висаджувати морозник біля порогу, щоб він захищав будинок від нечисті та заклинань.

Зозулині черевички справжні

Лишень поглянь, яка незвичайна ця квітка! Недаремно вона вважається однією з найкрасивіших орхідей України. Уважно придивись - і Ти помітиш, що вона справді схожа на черевичок.

Легенда розповідає, що під час татарських набігів жила в одному селі дівчина Зозуля, яка зналася на рослинах. Одного разу отруйна стріла потрапила в серце її коханого. Чим тільки дівчина не намагалася його вилікувати, та все було марним. Але, на щастя, натрапила якось Зозуля на незвичайну рослину з чудернацькими квітами. Саме вона і повернула сили молодому парубкові. От і назвали ті квіти зозулиними.

Цибуля ведмежа (черемша)

З цією квіткою пов'язана цікава й кумедна легенда. Вирішили якось мисливець і ведмідь жити в мирі та й почали в гості один до одного ходити. І дуже вже подобалися мисливцю страви ведмедиці, але ведмідь запевняв, що ніякого секрету немає. Вирішив мисливець піти на хитрість і відправив дружину до ведмедиці, а та й розвідала таємницю. Виявилося, що страви були такі смачні, бо ведмедиця додавала до них черемшу. Ведмідь образився на мисливця, і вони знову почали ворогувати.

Любка дволиста

Давним-давно існував звичай: аби дівчат любили парубки, їм давали бульби любки дволистої. Козаки висушували бульби і носили їх у якості амулета на шиї. А от коли були втомлені, досить було пожувати бульбу -і сили до них поверталися.

Білоцвітник весняний

Цей рідкісний вид флори - білоцвітник весняний - дуже подібний до підсніжника: квітка схожа на дзвіночок, але повніша. Якщо у підсніжника пелюстки різних розмірів, то у білоцвітника - однакові. А от колір квітки і форма листочків майже не відрізняються: і у підсніжника, і у білоцвітника молочно-білі пелюстки та вузькі листочки.

Сподіваюся, Тебе надихнули ці тендітні, ніжні й такі беззахисні первоцвіти і Ти будеш одним із тих, хто не дасть їх знищити.

Читай також:

# data[].attributes.attachment_link.title
Первоцвіти України та їх фото. Первоцвіти, занесені до Червоної книги

# data[].attributes.attachment_link.description
Первоцвіти називають першою усмішкою весни. Саме вони, ніжні й тендітні, першими відчувають ще не зовсім теплі, але вже приємні промінчики весняного сонечка. І як прикро, що деякі з цих квітів на межі зникнення. Поговоримо про це? Первоцвіти цвітуть тоді, коли ще на деревах немає листя.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Олексій Бурковський

# data[].attributes.attachment_link.title
д/ф «Донеччина заповідна – насіння життя!» ─ ТК «Орбіта», ВЕЛ, режисер Олексій Бурковський

# data[].attributes.headline
Дитячий журн

# data[].attributes.body
Дитячий журнал онлайн  "Юний натураліст"    -     http://unnaturalist.ru/
Дитячий журнал онлайн   "Колосок"                  -     http://magazine-kolosok.ru/
Дитяча газета онлайн   "Юний натураліст"    - https://nenc.gov.ua/?page_id=4188
Науково-художній журнал для дітей та юнацтва "Паросток" - https://nenc.gov.ua/wp/?p=597

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Іщенко

# data[].attributes.attachment_link.title
Вікторина Гриби

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наташа Тимко

# data[].attributes.attachment_link.title
Як вибрати кімнатні рослини для дому

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
11 телеканал

# data[].attributes.attachment_link.title
Ґрунт. Відео для дітей. Природознавство перший клас.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
НУШ все для вчителя

# data[].attributes.attachment_link.title
Ґрунт, його властивості та значення (Я досліджую світ 2 клас)

# data[].attributes.headline
Взаємозалежність. 7 

# data[].attributes.body
Взаємозалежність. 7 оригінальних короткометражок про зміну клімату⬇️

https://cutt.ly/CyU4Xsg

До вашої уваги – кілька документальних фільмів про зміну клімату, глобальне потепління, забруднення річок і багато інших проблем, не менш актуальних, ніж пандемія ...

# data[].attributes.headline
24 травня — Європейс

# data[].attributes.body
24 травня — Європейський день парків

Європейський День Парків започаткувала Федерація Європарк. Ця європейська організація, поєднує заповідні природні території в 36 європейських країнах.

24 травня у далекому 1909 році, були створені перші Європейські Національні парки, 9 парків у Швеції. З тих пір природні території, що охороняються, стали безцінною частиною, природним і культурним надбанням Європи.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Зелений Фонд

# data[].attributes.attachment_link.title
24 травня — Европейський день парків

# data[].attributes.attachment_link.title
На річці у Краматорську бобри збудувати греблю