# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"Al vespre, llegeixo la Gramàtica Catalana de Pompeu Fabra. Fa pensar en una gramàtica normal europea -en la Gramàtica francesa d'Augier, per exemple- i fa sobretot oblidar els sinistres textos que convertiren el nostre batxillerat en un turment. Quina bella cosa pot ésser una gramàtica clara, simple, precisa, intel·ligible!"

Opinió de Josep Pla sobre la Gramàtica Catalana de Pompeu Fabra
dins El quadern gris (1918)

"[...] tota la seva obra de gramàtic i de lexicògraf és una grandiosa, detallada, raonada proposta als escriptors i, amb ells, a la massa parlant culta: són ells, és ella, que tenen la darrera paraula. Mentre els escriptors sàpiguen llur ofici i la massa parlant disposi de la il·lustració necessària, cal afegir."

De Carles Riba, al pròleg de la segona edició del Diccionari general
de la llengua catalana (1954)

"Què vol dir interès? "Sentiment que alguna cosa desvetlla en nosaltres, el qual ens mou a prestar-li una atenció especial, a ésser-li favorables o desfavorables." Copio el Fabra al peu de la lletra. Com sempre, el Fabra no defrauda: és concís, complet, encertat."

Opinió de Joan Fuster sobre la qualitat del Diccionari general de la llengua catalana
fet per Pompeu Fabra (1964)

"La seva mort significà la desaparició del català més important del nostre temps. Fabra ha estat el català més important del nostre temps perquè és l'únic ciutadà d'aquest país, en aquesta època, que, havent-se proposat d'obtenir una determinada finalitat pública i general, ho aconseguí d'una manera explícita i indiscutible. En aquest sentit, no hi ha ningú més que s'hi pugui comparar.

"Fabra ha estat el català més important del nostre temps perquè és l'únic ciutadà d'aquest país, en aquesta època, que, havent-se proposat d'obtenir una determinada finalitat pública i general, ho aconseguí d'una manera explícita i indiscutible. [...] De l'inenarrable, fabulós naufragi [la guerra civil], només queda dempeus una obra i una figura: la figura i l'obra de Pompeu Fabra."

De Josep Pla, a la biografia de Pompeu Fabra, dins Homenots (1969)

"Fabra fou també un gran estudiós, avant la lettre, de la interferència lingüística; entesa aquesta [...] com el procés d'influenciament exercit per part d'una llengua sòcio-políticament dominadora damunt una llengua sòcio-políticament dominada."

De Xavier Lamuela i Josep Murgades, a La teoria de la llengua literària
segons Fabra (1984)

"Fabra [...] era un lingüista competent i un gramàtic meravellosament hàbil [...] que reclama que l'apreciem segons el valor de les seves idees. Fabra, l'enginyer [...] no va perdre mai de vista que, contra d'allò que es pensen els estetes i els sentimentals [...] una llengua és un objecte funcional, una eina de comunicació."

"Fabra, l'enginyer [...], no va perdre mai de vista que, contra d'allò que es pensen els estetes i els sentimentals [...], una llengua és un objecte funcional, una eina de comunicació."

Fragments de Gabriel Ferrater sobre Fabra (1968), inclosos a
"Les gramàtiques de Pompeu Fabra", Sobre el llenguatge (1990)

"Pompeu Fabra parlava sempre sense gens d'èmfasi, en un to gairebé col·loquial. La seva claredat expositiva era absoluta, i el seu rigor científic, esquitxat adesiara d'ironies, i fins i tot, alguns cops, d'acudits, s'emmotllava perfectament a la seva intenció didàctica. No volia lluir-se, volia comunicar i persuadir. El professor emmascarava el savi [...]"

D'Alfred Badia a Jordi Mir, a Memòria de Pompeu Fabra.
50 testimonis contemporanis. (1998)

"[...] Fabra tenia una visió clara de l'evolució històrica de la llengua catalana i, a diferència dels altres, sabia que calia diferenciar els mots evolutius dels mots savis manllevats al llatí i al grec [...]"

De Gabriel Bibiloni, dins Pompeu Fabra i la interferència (1999)

"La gent parlava el català però no el sabia escriure. Faltava el gramàtic."

Narcís Garolera, al diari Pompeu Fabra, elaborat a la UPF l'any 2007, durant el 75è aniversari del DGLC

"Fabra és un model i una figura no només del segle XX, sinó de tota la nostra història. Va ser capaç de fer una obra pensada, estructurada i realitzada de manera exemplar."

Joan Solà, al diari Pompeu Fabra, elaborat a la UPF l'any 2007, durant el 75è aniversari del DGLC

# data[].attributes.attachment_link.title
Citacions sobre Pompeu Fabra i la seva obra

# data[].attributes.attachment_link.description
"Al vespre, llegeixo la Gramàtica Catalana de Pompeu Fabra. Fa pensar en una gramàtica normal europea -en la Gramàtica francesa d'Augier, per exemple- i fa sobretot oblidar els sinistres textos que convertiren el nostre batxillerat en un turment. Quina bella cosa pot ésser una gramàtica clara, simple, precisa, intel·ligible!"

# data[].attributes.body
"Fabra fou també un gran estudiós, avant la lettre, de la interferència lingüística; entesa aquesta [...] com el procés d'influenciament exercit per part d'una llengua sòcio-políticament dominadora damunt una llengua sòcio-políticament dominada."
De Josep Murgades,

# data[].attributes.body
"[...] tota la seva obra de gramàtic i de lexicògraf és una grandiosa, detallada, raonada proposta als escriptors i, amb ells, a la massa parlant culta: són ells, és ella, que tenen la darrera paraula. Mentre els escriptors sàpiguen llur ofici i la massa parlant disposi de la il·lustració necessària, cal afegir."
De Carles Riba

# data[].attributes.headline
 PUBLICACIONS QUE VA FER   DURANT LA SEVA VIDA 

# data[].attributes.subject
 PUBLICACIONS QUE VA FER   DURANT LA SEVA VIDA 

# data[].attributes.body
Fabra era conegut per tothom. ja que va er molts asoliments durant la seva vida i per la vida de altres.

# data[].attributes.headline
                     QUE PENSAN LES PERSONES DE FABRA?

# data[].attributes.subject
                     QUE PENSAN LES PERSONES DE FABRA?

# data[].attributes.body
L'any Fabra és per commemorar els seus 150 anys de nascut i també els 100 que es van inventar les normes ortogràfiques.
Com bé sabem Fabra va ser el primer home a "donar-li forma" a la llengua Catalana. Ell va ser qui li va posar les normes al Català, ja que abans cadascú escrivia com podia, també s'ha de dir que ell o va fer més o menys com la gent o escrivia, es pot dir que ho va generalitzar.
Durant aquest any se celebraran diverses activitats arreu el país que tinguin a veure amb ell.

Nosaltres a l'institut hem fet un petit recorregut en el qual ens explicaven, d'una forma detalla la vida D'en Fabra, ens van portar per llocs on abans en Pompeu havia estat.

# data[].attributes.headline
                                  QUE LI AGRADAVA A ELL?

# data[].attributes.subject
                                  QUE LI AGRADAVA A ELL?

# data[].attributes.body
El diccionari de Pompeu Fabra va ser publicat per primera vegada l'any 1932, va ser el primer diccionari normatiu de Català durant 63, però temps després va sorgir més versions.
Aquest diccionari durant l'època de Franco va ser prohibit tot i això Fabra va seguir treballant per la nostra llengua fins al punt de l'exili.

# data[].attributes.body
Per ell aquet music feia una de les millores músiques classiques.

# data[].attributes.body
Als 24 anys va començar a tindre 3 pasa temps: el primer era per la música de Richard Wagner con el grupo dels Trenta.
El segon era el teatre com per example: La intrusa (de Maurice Meeterlink) i Espectres (d'Henrik Ibsen).

# data[].attributes.headline
                  POMPEU FABRA I LA SEVA HISTÒRIA

# data[].attributes.subject
                  POMPEU FABRA I LA SEVA HISTÒRIA

# data[].attributes.body
Va tenir una formació  autodidactica.
van haveure canvis van incorpora la lletra Ç,
ja que Jacint Verdaguer utilitçaba.
1890 es va fundar el centre excursionista , el unic lloc on es parlava catala

# data[].attributes.body
L'any 1865 va néixer Pompeu Fabra  i Poch a la Vila de Gràcia (Barcelona). Amb 80 anys va morir en Prada en el dia de Nadal.

Aquest home era Enginyer químic amb una gran passió per la llengua, a la qual li dedicava moltíssimes hores.

# data[].attributes.body
Josep Fabra i Roca i Carolina Poch són els pares de Fabra i de les seves 2 germanes més:
l'Anna Fabra i Poch i laClara Fabra i Poch.

Encara que Pompeu Fabra va tenir més germans, però només van sobreviure 3.

Ell era el més petit de les seves germanes, l'Anna tenia 15 anys més, per tant estava casada i amb dos fills. La Clara tenia només 3 anys més que ell.

# data[].attributes.body
La llengua catalana és una llengua romànica. Sorgiu entre els sigles VIII i X en una part de Catalunya, el Nord i Andorra.

En els següents sigles XII y XIII es va exapandir fins el reste de Catalunya, a la major parte tambè del Pais Valencia, a les Islas Baleares, etc. En la actualitat es parla en Andorra, Espanya, Francia i Italia.

# data[].attributes.body
Pompeu Fabra va publicar el primer article de l'any 1892.
El periodic que va crear es diu Hemeroteca

# data[].attributes.attachment_link.title
Edición del viernes 01 de enero de 1892 (1-8 de 8 páginas) - Hemeroteca - Lavanguardia.es

# data[].attributes.attachment_link.description
Consulta cualquier ejemplar publicado por La Vanguardia desde 1881 - Buscador por Edición - Hemeroteca - Lavanguardia.es