# data[].attributes.body
Les its (infeccions de transmissió sexual) són aquelles infeccions on els microorganismes infecciosos són transmesos durant l'acte sexual, generalment sense protecció, a través dels fluids corporals o la sang.

# data[].attributes.body
És causada per un bacteri que es transmet per contacte sexual.
Els primers símpomes apareixen dies després a la exposició o algunes setmanes després d'aquesta.

EN HOMES:

Secreció purulenta, de color groguenc, que surt del penis.

Sensació de coïssor en orinar.

EN DONES:

Lleu augment de la secreció vaginal (fluix vaginal).

Sensació de coïssor en el conducte urinari.

Alteracions menstruals.

Dolor abdominal o sensació de cansament.

Prevenció:
relacions sexuals amb l'us de Preservatiu o abstinencia sexual

Tractament:
Tractament antibiòtic de curta durada.

# data[].attributes.body
És una malaltia produïda per un bacteri, es transmet gairebé sempre mitjançant el contacte sexual, tot i que també poden haver-hi infeccios verticals (d'embarassada a fetus /durant el part

La malaltia evoluciona per etapes:
-Sífilis recent (d'una a dotze setmanes després del contacte): apareix una ulceració vermella en el lloc de contacte. El xancre desapareix espontàniament al cap d'unes setmanes, però la malaltia continua evolucionat si no es fa tractament, i passa a l'etapa següent.
-Sífilis secundària (pot durar dos o tres anys), amb l'aparició de lesions cutànies i lesions d'òrgans interns. Aquestes lesions desapareixen gradualment i la malaltia passa a la fase següent si no es fa tractament.
-Fase de latència: els símptomes desapareixen, el malalt té una aparença normal i no té molèsties, encara que la malaltia continua desenvolupant-se.

Sífilis tardana: s'observa entre cinc i vint anys després. El microorganisme resta a l'organisme i destrueix certs òrgans. Pot afectar el sistema nerviós, els ossos, els vasos sanguinis i, de vegades, pot causar la mort per lesions greus.
Tractament:

La sífilis es cura amb antibiòtics.

# data[].attributes.body
Està causada per un bacteri que afecta la uretra i la vagina i el coll uterí. Es transmet per via sexual, i si la dona embarassada és portadora de clamídies pot infectar el seu fill durant el part.

La malaltia pot passar desapaercebuda per que no hi ha gaires simptomes, tot i així poden contagiar igual.

SÍMPTOMES EN HOMES:
secreció del penis, necessitat d'orinar i, de vegades, dolor.

SÍMPTOMES EN DONES:
secreció vaginal més abundant o diferent de la normal i dolors abdominals, però no sempre es detecten fàcilment.

Si la malaltia no es tracta, podria evolucionar i estendre's a genitals interns, i, a la llarga, en alguns casos pot provocar esterilitat.

DIAGNÒSTIC
El diagnòstic es fa mitjançant la història clínica, l’examen de les secrecions i anàlisis específiques.

TRACTAMENT
La malaltia és tracta mmitjançant un tractament antibiòtic i posteriorment al tractament  es fa un control per asegurar la curació

# data[].attributes.body
És el virus de la inmunodeficiència humana. El vih es un virus de transmissió sexual/sanguínea.
El virus destrueix progresivament el sistema inmunitari pasat el anys.
TRANSMISSIÓ:
Es transmet a través de fluids com sang, semen, secrecions vaginals o llet materna. Pot entrar en contacte a través de mucoses o ferides obertes i sagnants.t
Pot transmetre-ho un malalt de VIH o a través d'una xeringa infectada.
SÍMPTOMES:
El VIH no presenta símptomes concrets, per detectar-ho s'ha de fer una prova de VIH. No es solen tenir símptomes fins que després d'anys la persona desenvoca al SIDA (Síndrome de la Inmunodeficiència Adquirida)
TRACTAMENT:
Existeix un tractament: Profilaxi post exposició, però només es apte després de les 6 hores i abans que passin les 72h després del contacte.
Una persona infectada que es tractada amb fàrmacs antiretrovirals tindria una càrrega viral indetectable, insuficient per transmetre el VIH, per tant, el VIH no el transmeten les persones amb VIH que estan tractades.

# data[].attributes.body
Les infeccions per fongs o micosis són les infeccions genitals més freqüents en la dona.

Aquests llevats són, normalment, al tub digestiu, la pell i la vagina, i no generen cap malaltia, perquè produeixen un equilibri amb l'organisme. Quan es trenca aquest equilibri, els fongs es desenvolupen excessivament i poden provocar símptomes: augment de la secreció vaginal, que es torna blanca i espessa, acompanyada o no de picors.

En els homes, causa símptomes menys sovint que en el cas de les dones. També poden notar picors, inflamació o lesions als genitals.

TRACTAMENT

El tractament antifùngic és molt eficaç. S'ha de valorar si es tracten les parelles sexuals i cal fer-ne un seguiment posterior per assegurar-se de la curació.

# data[].attributes.body
El germen responsable és un virus, Es transmet per contacte directe amb les lesions.

Els símptomes més freqüents són petites vesícules als òrgans genitals, s'ulceren i cicatritzen després de 15-20 dies, , hi ha molt risc d’infecció.

La desaparició de les lesions no significa que hi hagi guarició de la malaltia, ja que el virus està latent i pot reaparèixer en situacions d'estrès, malalties, etc.

TRACTAMENT
No hi ha tractament curatiu, però hi ha medicaments específics per millorar-ne els símptomes i reduir-ne els nous brots.

# data[].attributes.body
És produïda per un tipus de poll que viu poc temps fora del cos i que es mou lentament. Fa entre un i dos mil·límetres i s'enganxa a l'arrel dels pèls del pubis, les aixelles, les celles o la barba.

Les relacions sexuals en són la principal via de transmissió. Si la roba ha estat en contacte recent amb el paràsit, també podria esdevenir una font d'infecció.

El principal símptoma és la picor intensa al pubis. Es poden trobar petites taques de sang a la roba per les picades dels insectes.

TRACTAMENT
Els principals tractaments són: antiparasitàris i la depilació

# data[].attributes.body
L’hepatitis B és una malaltia infecciosa, ataca les cèl·lules del fetge i les destrueix, es pot arribar a un estat d'insuficiència hepàtica.
Les vies de transmissió són: sexual, sanguínia, per la saliva, de la dona embarassada al fetus.
L'hepatitis B no sol presentar símptomes i per tant passa desapercebuda, de vegades podem trobar algunes manifestacions lleus com:

Coloració groguenca de la pell.

Febre.

Vòmits.

En el cas del virus de l'hepatitis A, el mecanisme més important de transmissió és la via oral-fecal.

DIAGNÒSTIC: Amb una anàlisi de sang específica.

TRACTAMENT: No hi ha un tractament específic per a les hepatitis víriques. Es poden donar alguns medicaments en el cas d'hepatitis B i C per frenar-ne l'evolució

Les hepatitis A i B tenen una vacuna eficaç per evitar la infecció pel virus.

Hi ha un altre tipus d'hepatitis, produïda pel virus de l'hepatitis C, que es pot transmetre sobretot per la sang i, de vegades, per les relacions sexuals. Encara no hi ha una vacuna disponible contra l'hepatitis C.

# data[].attributes.body
És una ETS molt freqüent. La transmissió d’aquest virus té lloc  per via sexual, tot i que més rarament es pot transmetre en altres circumstàncies.

Els virus VPH infecten les cèl·lules de la pell o les mucoses dels òrgans genitals i provoquen:

"Lesions visibles", les típiques berrugues o condilomes, localitzades a la vulva, la vagina, el coll de l'úter, la uretra, el penis o l'anus.

"Lesions invisibles", sense símptomes, que només es poden detectar amb proves específiques o mitjançant un aparell que ens permet veure les lesions amb augment.

TRACTAMENT

El tractament es de les conseqüencies del virus, (verrugues, càncers, etc..).No hi ha cura per el VPH tot i que el sistema inmunitari en condicions normals es capaç de combatre moltes de les seves cepes arribant a la curació en 1/2 anys.
Un dels tractaments és l'eliminació de les lesions mitjançant tècniques especials.

# data[].attributes.body
És produïda per un àcar, es pot transmetre per via sexual i per contactes no sexuals.
SÍMPTOMES MÉS FREQÜENTS:

Picor entre els dits, les aixelles, etc., sobretot a la nit.

Picor als genitals.

També es poden trobar lesions a la pell per on va passar el paràsit.

El tractament és senzill. L'han de fer totes les persones que viuen a la mateixa casa i les parelles sexuals.