# data[].attributes.body
Min artist är inspirerad av David Bowie. Jag tänker mig att artisten har en bred publik, men ändå en medveten sådan.

Jag skulle vilja beskriva musikstilen som " trendig, glamourös poprock."

# data[].attributes.body
Med inspiration från jeansknapp.

# data[].attributes.body
Del A – Logotyper

Tidigt i min arbetsprocess visste jag vilken typ av artist jag ville arbeta med. Det skulle vara en David Bowie-inspirerad artist som samtidigt skulle göra en ordlek av hopblandningen av David Bowie och Bon Jovi. Artistnamnet blev Jon Bowie. David Bowie var mycket tacksam som inspirationskälla, där jag lätt hittade ett grafiskt element jag ville använda mig av: Den målade blixten över ansiktet, som jag valde att göra en variant av och använda i loggan för min artist. Sedan funderade jag över typsnittet som artistnamnet skulle ha och till en början använde jag mig av Bon Jovis ”egna” typsnitt, men tillsammans den vassa formen på blixten upplevde jag att det typsnittet, som också är väldigt vasst och kantigt inte balanserade upp varandra. Jag valde istället att använda en sanserif som kontrast. Jag använde mig av ett typsnitt som heter BrownPro där jag valde att använda endast det typsnittet i loggan, och även senare använde jag det till störst del för texten i skivomslaget och för merchandisen. Jag tittade på Adrian Frutigers schema över olika utförande av typsnitt (Dabner, Stewart, Zempol s.71) och valde exempelvis att i loggan använda mig av en tunnare variant (”light”) på artistens förnamn och standard (”regular”) på efternamnet. Sedan återstod bara färgläggningen av blixten, där jag ville ha en regnbåge för att tala till den musikstil som jag såg framför mig: trendig, glamourös poprock. Jag lärde mig att göra en övertoningskarta och så fyllde jag i min form. Eftersom artistens namn verkligen blir ett varumärke här ville jag att den skulle göra sig bra även som merchandise, något som jag inte tog någon hänsyn till i skivbolagets logga. Regnbågen blev även ett bra tema för skivan i sig och jag lät regnbågen vara temat för de påhittade låtarna.

Arbetet med skivbolagsloggan var svårare. Jag inspirerades av en jeansknapp som sedan i formen kom att likna en faktisk vinylskiva. Den runda formen, med en rundad text gjorde jag i ett antikva-typsnitt. Jag ville att den skulle kännas lite amerikansk, lite industriell med en klatschig slogan till. Det svåra var här att inkorporera ett färgelement. Det började med en grön, rund cirkel, testade med en variant av det som jag föreställde mig som ”skivbolagets stora namn” (dvs. min egen artist) och la till en blixt – som jag sedan tog bort. Valde sedan en röd färg som jag ville använda mig av, som också skulle kunna funka på skivomslaget med den färgsättningen där. Hittade ett handskriftstypsnitt och det fick bli ett ”S” som i Sarah som utgjorde ytterligare en form i logotypen. Jag försökte tänka på att göra loggan så avskalad som möjligt, men hänvisning till kursmaterial (Grunder i Illustrator 1 & 2 av Anna Nilsson).

Del B – Skivomslag, affisch och merchandise

Skivomslaget är en hommage till Bowies skiva från 1973, Aladdin Sane. En ordlek blev ”Aladin Vain”. Även mitt omslag grundar sig på ett fotografi, och av en slump, utifrån att från början vilja censurera mitt eget privata foto, blev en anonymiserande, svart ruta för ögonen i porträttet en del av formgivningen, då det blev en naturlig plats att placera text. Här hamnar albumnamnet högst upp i informationshierarkin. Kanske är det något förvirrande då för en konsument som kanske blandar ihop namnet på albumet med artistens namn, men å andra sidan, de som redan känner till artisten (förutsatt att det inte är ett debutalbum) förstår konceptet. Det handlar ju inte bara om att sälja innehåll, utan även personen bakom, där Graphic Design School tar upp boken som exempel (Dabner, Stewart, Zempol s. 54), men jag tror också att det är applicerbart i vårt fall med artistkonceptet. Det är inte bara musiken som ska säljas, utan även artisten och hens persona. I mitt fall försökte jag även ta hänsyn till den funktion vinylskivor fyller idag: Det är faktiskt så att vinyl inte bara handlar om musik… vinylskivor ska även vara snygga och förmedla någonting gällande konsumentens smak. Därför är det inte konstigt att det säljs specialutmätta vinyl-ramar. Detta är något jag ville ta fasta på i min formgivning.

Till baksidan gjordes ett mönster av artistloggans grafiska element – blixten. Detta för att knyta an till artisten, men också för att hålla baksidan väldigt avskalad. Då framsidan på skivan är svart vit, och väldigt ljus i sin bakgrund, passade det bra att använda sig av en ljus bakgrund att lägga mönstret på, då jag inte ville ha skarpa kontraster då man vänder på omslaget. Jag ville också knyta an till artistloggan i skivlayouten. Jag ville ha en symmetrisk layout på baksidan, för att försöka balansera upp det stökiga intrycket av mycket färg och skarpa former och försökte förena ett stökigare uttryck på framsidan med en mer symmetrisk baksida, det som i kurslitteraturen beskrivs som ”Intergrating styles” (Dabner, Stewart, Zempol s. 45).

Jag tänkte även här på textens placering och med inspiration från en ABBA-skiva och med hänvisning till ”The rule of thirds” (Dabner, Stewart, Zempol s. 37) placerades texten längst nerpå sidan, i en ungefärlig tredjedel stor, vit ruta. Typsnittet är detsamma som i artistens logga. Jag har verkligen försökt att hålla layouten så enhetlig som möjligt, men precis som i logotypen har olika varianter av typsnittet använts. Texten är svart, där den enda textdelen som skiljer sig är upphovsrättstexten som jag ville tona ned något, därför är den grå. Låttitlarna är tydligast framträdande och står högst i informationshierarkin, sedan producent-text och sist upphovsrätt.

Merchandisen för min artist Jon Bowie är tänkt att vara ett tryck för en tygpåse. Formgivningen anspelar på den anonymiserande rutan på skivomslaget, där jag i stället för albumnamnet skrev ett påhittat citat ur en av låtarna på skivan. Artistloggan fick bli en citatssignatur.

Affischen för artistens stora konsert är tänkt att betrakta på avstånd och därför behövde typsnittet förstoras upp ordentligt. Designen påminner väldigt mycket om skivomslaget förutom att ”THE TOUR” har lagts till för att förstärka att det är den nya skivan och låtarna där som är i fokus på konserten. Artistloggan har flyttats upp till det högra hörnet för att inte störa informationen längst ner på planschen där info om när, var, hur finns. Typsnittet är en antikva som ska signalera seriositet hos försäljaren, och även ett typsnitt som skriver in sig i ”traditionen” av hur konsertplanscher ofta ser ut. Det ska framgå tydligt att det just är en konsert det handlar om.

# data[].attributes.body
Min primära idé, och den som jag faktiskt har arbetat med var att göra en lek med de faktiska artisterna Bon Jovi och David Bowie. Sagt och gjort. Jag visste också direkt att jag ville leka med den ditmålade blixt Bowie har på omslaget till "Aladdin Sane". Efter som artistnamnet är en lustig sammanslagning av de två artistnamnen ville jag också få med Bon Jovis stil i loggan och letade därför reda på ett typsnitt som matchar hans signatur. Dessvärre tyckte jag att loggan blev lite för utdragen och gav inte riktigt den "hipstertonen" som jag ville kombinera med 70-tals popen och 90-tals rocken.

# data[].attributes.body
Jag valde att göra ett mönster på baksidan av skivomslaget. Dels för att jag inte ville använda mig av fotografi på baksidan, då det är ett fotografi som är i centrum på framsidan, dels för att jag ville knyta an till artistens signum - blixten. Jag utgick från loggan och la den i ett mönster på svart bakgrund, efter inspiration från "Saturday Night Fever"-skivan här intill. Detta kom sedan att ändras, då bakgrunden blev vit i stället.

# data[].attributes.body
Jag blev inspirerad av en jeansknapp när jag skulle göra logotypen till skivbolaget. När arbetet sedan insåg jag hur mycket gemensamt formen och utseendet på knappen har med en klassisk vinylskiva, och på så vis blev det ändå väldigt passande för ändamålet.

Jag gillar den avskalade känslan som låter namnet träda fram, utan att förlora den runda formen.

Källa: https://www.amazon.co.uk/Jeans-Denim-Buttons-Quality-Hammer/dp/B007LQ9RBO

# data[].attributes.headline
Inspiration Vinylskiva, textplacering och grafiska element

# data[].attributes.subject
Inspiration Vinylskiva, textplacering och grafiska element

# data[].attributes.body
David Bowie har varit inspiration för både stil och artistnamn. Vinylskivan jag har formgivit har jag dessutom valt att döpa till "Aladin Vain" för att göra den till en hommage till Bowie och hans album "Aladdin Sane".

# data[].attributes.headline
Inspiration Vinylskiva, färg och mönster

# data[].attributes.subject
Inspiration Vinylskiva, färg och mönster

# data[].attributes.body
Del A / Självporträtt

Jag valde att börja med självporträttet. Dels för att jag behövde mer tid för att bekanta mig med Illustrator, dels för att jag ville se var porträttet landade i för stil i slutändan – för att därifrån sedan ta fram inbjudningskorten.

Jag valde att använda olika bilder och gjorde flera olika porträttskisser genom att använda ritstiftet på dessa. När det sedan låste sig inspirationsmässigt i porträttarbetet försökte jag leta inspiration hur självporträttet kunde användas i inbjudan, vilket resulterade i att jag testade göra ett helkroppsporträtt efter att tidigare endast siktat in mig på ansiktet. Tanken med helkroppsporträttet var att eventuellt kunna använda samma bild i båda inbjudningarna men variera attributen till porträttet. Exempelvis Låta porträttet hålla i ett champagneglas på ena inbjudan och kanske en julgran på andra. Men efter mycket fram och tillbaka kändes det projektet mig övermäktigt och jag återgick till att försöka hålla det så enkelt och ”rent som möjligt”. Men testerna med helkroppsporträttet gav mig också idéer till att försöka variera de andra porträtten för att ge olika känsla till de olika inbjudningarna jag skulle göra. Det gjorde jag i form av att dels lägga till glasögon på det ena porträttet och göra linjerna tjockare, dels genom att invertera linjerna på det andra porträttet så att det fick konturer i stället för svarta.

Det svåraste i arbetet med porträttet har helt klart varit färgläggningen. Eftersom jag valde att göra två olika typer av självporträtt utifrån samma grund kände jag mig lite friare till att experimentera med olika stilar. Jag blev väldigt inspirerad av Jan Stenmark och de bilder han har använt i sina arbeten och anammade den stilen så gott jag kunde. Där i följde och en stor frihet i att kunna använda färger på ett sätt som jag inte hade vågat annars, då jag vanligtvis arbetar väldigt minimalistiskt. Färgerna hamnade i samma skala, med 50-talsvibbar, men jag kunde också själv arbeta mot min känsla av att allt alltid måste vara verklighetstroget eller ”rimligt” i någon mån.

I det andra porträttet använde jag som sagt vita linjer, men lät där ögonen och munnen vara färgade/ifyllda. Min tanke var att dessa detaljer skulle göra porträttet ganska nedtonat, men ändå med något som stack ut. I efterhand funderar jag på om jag skulle valt håret eller blusen som färgeffekter, då bilden blir ganska liten i förhållande till formatet på inbjudan.

I mitt arbete märkte jag också tydligt av de tendenser som framhålls kring nybörjares tankesätt rörande slutresultatet, att man gärna vill hoppa över själva visualiseringssteget och se resultatet direkt som det som blir på skärmen (Dabner, Stewart, Zempol s. 18). Just i det låste sig mitt arbete flera gånger. Jag försökte arbeta med det i så stor mån som möjligt genom att göra saker som jag hade svårt att föreställa mig bli bra – exempelvis genom att lägga feta linjer i porträtten, experimentera med olika färger och lägga till glasögon.

Del B / Inbjudningskort

I mitt arbete med de två olika inbjudningskorten har jag arbetat på liknande sätt, även om det har rört sig om två olika teman. Jag utgick från den önskade storleken och försökte sedan att tänka på texthierarkierna i de olika korten: Tillfället överst, sedan plats och tid och slutligen osa-detaljerna och en avslutande hälsning. På så vis tycker jag att jag arbetat med informationsmässigt logisk ordning enligt punkterna 1-3 (Kursbrev 2, s. 1). Det enda som jag tänker skiljer sig här är att ordet ”Dans!” har gjorts mer markerat i födelsedagskortet, just för att jag ville framhäva vad kvällen skulle mynna ut i, detta är jag inte helt övertygad om att det fungerade dock.

På det kort som är en inbjudan till månadens bokcirkel valde jag en något mer avslappnad/bohemisk stil för att tilltala den målgrupp som jag såg framför mig vara en grupp unga, bokintresserade tjejer i 20-års åldern. Det är en grupp jag själv är välbekant med och som jag då i viss mån skulle kunna säga att jag gjort research på, för att rikta in mig på just den målgruppen (Dabner, Stewart, Zempol s. 24) Bakgrunden blev ljusgrå med vit text, där den vita texten ger ett lite mindre ”hårt” intryck. Det tillägg som jag gjort på kortet är en liten extra cirkel med mer specificerad information om vad temat för kvällen är, men som inte är nödvändig för att den inbjudna ska komma dit. På detta kort är inte heller självporträttet i fokus, utan används mer som en byline eller signatur.

På det kort som blivit till en födelsedagsfestinbjudan används bilden i större skala, då det är jag själv som är ”föremålet” för tillställningen. Här upplever jag att det var svårare att få till en layout, kanske beroende på att jag hade just en färglagd bild att jobba mot. Jag blev inte riktigt lika nöjd gällande typsnittet och placeringen av texten på detta kort. Jag upplever att texten inte riktigt balanserar sig, att den är lite högertung, trots att informationstexten är centrerad. Samtidigt som jag upplever svårigheter att matcha typsnittet med stilen i porträttet.

De båda temana skiljer sig åt dels i typ av tillställning, dels i form. Framförallt skiljer de sig i val av typsnitt, där det ena är mer avslappnat och det andra mer strikt. Det första för att vända sig till en väldigt tydlig inringad (och redan i sammanhanget insatt) grupp, det andra för att vända sig till en större grupp människor som inte alla redan känner varandra heller; där den gemensamma nämnaren är födelsedagsbarnet. I bokcirkelsinbjudan försökte jag vara mer symmetrisk i mitt arbete och i det andra lite mer asymmetrisk (Dabner, Stewart, Zempol s. 38-39). Efter att reflekterat över det här själv, kanske det hade varit naturlig att göra tvärtom i dessa två, men å andra sidan kanske då det hade blivit alldeles för rörigt i den första som har ett handskriftsliknande typsnitt, och alldeles för strikt i sitt uttryck på det andra kortet där jag använder en sans-serif. Här ser jag fram emot att få fortsätta utvecklas i fråga om typernas form i förhållande till andra text- och bildelement.

# data[].attributes.body
En av de skisser jag gjorde som förslag, men som lades på hyllan efter ett tag.

# data[].attributes.body
Likt "Form and space" har jag här tittat på strukturering av texten genom olika fält och inspireras av hur de har delats av med de prickade linjerna. Gillar idén med en rubrik som verkligen får ta plats. Samtidigt som typsnittet som använts ger en handskriven känsla och ger det avslappnade intrycket som jag önskar att min ena inbjudan ska ge.

# data[].attributes.body
Jan Stenmarks estetiska uttryck inspirerade mig i mitt arbete med självporträtt; tjockare linjer och en färgskala som ger vibbar till 50-tal.

http://www.cherryontop.se/sv/svenska-tecknare/jan-stenmark/affisch-jan-stenmark-smart-liten-24x30-cm-3.html

# data[].attributes.body
Blev inspirerad till att göra ett helkroppsporträtt och testade därför att rita i AI. Idén var möjligheterna i denna pose att kunna variera utförandet för ändamålet (alltså de olika temana i inbjudningskorten) men gjorde en avvägning då teckningen kändes bli mig övermäktig, och jag hellre vill hålla det så "rent" som möjligt.

# data[].attributes.body
Gillar hur den här formgivaren har arbetat med olika fält och former men ändå låtit designen vara väldigt ren, med mycket "negative space". (Dabner, Stewart, Zempol. "Graphic Design School" s. 32-35) Även budskapsmässigt finns en tydlighet, hierarkin i texten är klar. Datum och tid är det viktigaste, anledningen står högst upp (förutom "join us" i mindre storlek), sedan plats för festen och längst ner står osa.

Källa här: http://sweetrosestudio.com/2015/09/sarahs-flamingo-first-birthday-party.html

# data[].attributes.body
Jag kollade runt på internet då jag till en början känt mig låst i porträttformen, där jag bara fokuserat på ett ansikte. Den här bilden bidrog till en idé om helkroppsillustration, som jag tänker mig på flera sätt kan varieras i tema för de olika inbjudningskorten.

Källa här: http://www.somewhere-in-the-middle.com/mads-despicable-me-party/