# data[].attributes.body
Tutkimusongelma: Nuorten lyhyt ja myöhäinen yöuni.
Miten tutkittu: Tutkimuksessa on käytetty haastattelu menetelmää.
Kuinka monta ja millaista ihmistä osallistui tutkimukseen: 177 tervettä 14-vuotiasta ranskalaista koululaista.
Tutkimustulokset: Tutkimuksen mukaan vähäinen ja myöhäinen uni vaikuttaa aivojen toimintaan. Se heikentää mm. keskittymistä, tarkkaavaisuutta ja monen asian yhtäaikaista suorittamista. Myös kouluarvosanojen huononeminen on yhteydessä huonoon uneen. Heikot yöunet heikentää myös terveyttä ja turvallisuutta.
Mihin tutkimuksessa saatuja tuloksia voitaisiin hyödyntää: Sitä voitaisiin hyödyntää mm. lapsille tarkoitetuissa rajoituksissa ja nuorten kasvatuksessa.
Tutkimuksen luotettavuus: Tutkimus vaikuttaa luotettavalta, koska sen löytää terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen sivuilta. Tutkimus ei myöstkään ole kovinkaan vanha, joten ongelman taso ei ole ehtinyt paljoakaan muuttua. Tekstissä on myö päivämääräys , kirjoittajan nimi ja yhteystiedot.

# data[].attributes.attachment_link.title
Nuoren lyhyt ja myöhäinen yöuni voi haitata aivojen kehitystä - Uutinen - THL

# data[].attributes.attachment_link.description
Nuorten huonot nukkumistottumukset, heikko koulusuoriutuminen ja aivojen kypsyminen ovat yhteydessä toisiinsa.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Tähän artikkeliin tai osioon ei ole merkitty lähteitä, joten tiedot kannattaa tarkistaa muista tietolähteistä.
Voit lisätä artikkeliin tarkistettavissa olevia lähteitä ja merkitä ne ohjeen mukaan.

Milgramin tottelevaisuuskoe on Stanley Milgramin 1960-luvulla suorittama sosiaalipsykologinen koesarja. Kokeessa mitattiin osallistujien halukkuutta totella auktoriteettiasemassa olevan henkilön antamia koehenkilön omantunnon vastaisia käskyjä.

Sähköiskukokeessa koehenkilölle kerrottiin, että hänen tulisi auttaa opiskelijaa muistia vaativissa tehtävissä rankaisemalla opiskelijaa, jos hän muistaisi väärin. Rangaistuksena väärästä vastauksesta koehenkilö antoi sähköiskuja, jotka eivät kuitenkaan olleet oikeita, vaan tehtäviin vastannut henkilö vain näytteli saavansa sähköiskuja. Kokeenjohtaja kehotti koehenkilöä korottamaan sähköiskujen voimakkuutta ja yllättävää kokeessa oli se, miten koehenkilö vain pienen vastustuksen jälkeen totteli kokeenjohtajalta saamiaan käskyjä lisätä sähköiskun voimakkuutta jopa niin, että siitä voisi seurata kuolema. Koeasetelman tieteellinen pätevyys voidaan kuitenkin kyseenalaistaa.

Koe on tiettävästi siteeratuin ja keskustelluin koesarja sosiaalipsykologiassa. Koe on kuvattu monissa sosiaalipsykologian oppikirjoissa, siitä on vedetty hyvin pitkälle meneviä johtopäätöksiä tavallisen ihmisen taipumuksesta pahaan, mutta kokeen moraali on myös kyseenalaistettu. Nykyisten ihmisillä tehtäviä kokeita koskevien eettisten sääntöjen puitteissa Milgramin koetta ei voisi tehdä. Yli 60 prosenttia eri yhteiskuntaryhmiä edustavista koehenkilöistä oli valmis kokeenjohtajan ohjeiden mukaisesti antamaan opetettavilleen kuolettavina pitämiään sähköiskuja (450 volttia). ( USA:ssa normaali kotitaloussähkö on 110 volttia, Suomessa 230 volttia.) Koetta on tavallisimmin tulkittu 1960-luvun alun keskustelun aiheiden mukaisesti osoituksena siitä, että miltei kuka tahansa on " eichmann", keskitysleirin päällikkö.

Milgramin koeasetelma Muokkaa

Klaus Helkama on kuvannut Milgramin koesarjan perusasetelman seuraavasti:

"Koehenkilöiksi kerättiin lehti-ilmoituksella suuri joukko eri-ikäisiä, eri koulutus- ja ammattiryhmiä edustavia, miehiä. Kokeen kerrottiin koskevan muistia ja oppimista, ja se tulisi tapahtumaan Yalen kunniakkaan yliopiston tiloissa. Laboratorioon tullessaan koehenkilö tapasi siellä tiukkailmeisen, laboratoriotakkiin pukeutuneen tutkijan ja toisen osallistujan, lupsakannäköisen keski-ikäisen miehen. Ensin arvottiin roolit - toinen joutuisi oppijaksi, toinen opettajaksi -, ja koehenkilö huomasi joutuneensa opettajaksi. Hän sai seurata, miten oppijaksi joutunut kumppani sidottiin jonkinlaiseen "sähkötuoliin". Hänelle itselleenkin annettiin näyte iskuista, joita oppijalle voitiin antaa. Koehenkilö tuotiin toiseen huoneeseen ja asetettiin "iskugeneraattoriksi" kutsutun laitteen ääreen. Hänen tuli lukea oppijalle pieniä tehtäviä ja antaa tälle väärästä vastauksesta sähköisku, jokaisen virheen jälkeen astetta kovempi. Iskugeneraattorista näki, että iskujen asteikko nousi asteittain 15:stä 450 volttiin. Sitä paitsi generaattorissa luki selvästi, millä alueella volttimäärät merkitsivät lievää, voimakasta tai intensiivistä iskua. Asteikon loppupäässä luki ensin "vaara: vakava isku" ja sitten arvoituksellisesti XXX. Itse tutkija asettui valvomaan tilannetta oman työpöytänsä ääreen."

YouTube-palvelusta on katseltavissa kymmeniä eri aikoina tehtyjä videoita Stanley Milgramin tottelevaisuuskokeesta. Marja Ahokkaan[1] mukaan Milgram oli pohjimmiltaan taidevalokuvaaja ja hän uskoi voivansa kuvilla kertoa paljon sellaista, mihin sanoilla ei voi päästä.

Kokeesta tehdyt johtopäätökset Muokkaa

Stanley Milgramin koesarja osoittaa, millaisiin seurauksiin kulttuurillemme ominainen tottelemiskasvatus saattaa johtaa. ... Tuskin on liioiteltua sanoa tämän koesarjan osoittavan, miten nykyisen kulttuurimme sosialisaatioprosessit voivat tehdä kenestä tahansa uuden Adolf Eichmannin, joka lähettää ihmisiä kuolemaan vain siksi että tottelee määräyksiä. ... Meidän kulttuurissamme ihmiselle opetetaan lapsesta asti, ettei toista ihmistä saa vahingoittaa. Mutta lapsesta asti häntä opetetaan myös tottelemaan. Jälkimmäinen opetus näyttää useimpien kohdalla olleen tehokkaampi kuin edellinen. ... eikö yhtä tärkeää olisi sosialisaatiossa huolehtia siitä, että yksilö oppii tottelemattomuutta eli että hän oppii tarvittaessa kieltäytymään auktoriteettien hänelle määräämistä tehtävistä.[2]

Vaikka ... voidaan sanoa, että kaikkialla missä tottelevaisuuden merkitystä tähdennetään yhtä paljon kuin Yhdysvalloissa on huomattava määrä eichmanneja, niin koe viittaa kuitenkin siihen, että moraalista sosiaalistumista on tarkasteltava muultakin kannalta kuin pelkästään kulttuurin moraalinormien noudattamisena. ... Koehenkilöt olivat eräässä mielessä tehneet kokeenjohtajan kanssa sopimuksen tieteellisiä tarkoitusperiä varten, ja voidaan ajatella, että heitä sitoi normi, joka kieltää rikkomasta sopimusta. Toinen tilanteessa vaikuttava normi oli toisen ihmisen vahingoittamisen kieltävä normi. ... Yksilöiden tottelemistaipumus oli voimakkaampi kuin heidän aggressiivista käyttäytymistä ehkäisevät opitut estonsa.[3]

Milgram näkee tottelemisen hierarkkisiin organisaatioihin liittyvänä piirteenä. Näissä vastuu tekojen seurauksista siirretään ylemmille tasoille. Alaisasemissa kannetaan vain teknistä vastuuta, huolehditaan, että asiat tehdään ajallaan ja vaaditulla tavalla.[4]

Milgramin koesarjan kritiikki Muokkaa

Koska Stanley Milgramilla ei ollut psykologin tutkintoa, häntä ei hyväksytty aluksi edes American Psychological Associationin (APA) jäseneksi, eikä hän saanut hakemaansa virkaa yliopistosta juuri näiden vuosina 1963-65 tekemiensä kokeiden kiistanalaisuuden takia. Myöhemmin (1974) hän sitten sai palkinnon kirjastaan Obedience of Authority, jossa hän tiivisti systemaattisesti koetuloksensa.

Tuohon aikaan oli suhteellisen tavallista, että koehenkilöitä harhautettiin luulemaan asemastaan ja tehtävästään muuta kuin mikä oli varsinainen tutkimuksen kohde. Harhauttamista sinänsä ei pidetty eettisesti arveluttavana, vaan se oli pikemminkin tae siitä, että koehenkilö ei pystynyt teeskentelemään saadakseen toivomiaan tuloksia. Kokeen jälkeen koehenkilöille sitten selitettiin todellinen asianlaita ikään kuin piilokamera-ohjelmassa. Vakavana eettisenä ongelmana pidettiin sitä, että "viattomat" koehenkilöt saatettiin "tieteen nimissä" havaitsemaan itsestään jotakin sellaista, johon he itse eivätkä juuri ketkään muutkaan kansalaiset uskoneet heidän sortuvan: lähes kiduttamaan hengiltä tuntemattoman lähimmäisensä pelkästään jonkin mitättömän oppimistehtävän takia.kenen mukaan?

Tiedeyhteisön suunnasta esitettiin myös runsaasti suppeampaa kritiikkiä tulosten yleistämisestä, kokeellisen manipuloinnin onnistumisesta yms. Tällaisella kritiikillä on yleensä se seuraus, että tutkijat keksivät yhä uusia koeasetelmia ja manipuloinnin muotoja. Tutkimustulosten arvo tietona joutuu punnittavaksi tiedon hankinnassa käytettäviä menetelmiä vastaan.

Myöhemmin, 1990-luvulla, syntyneen "kriittisen sosiaalipsykologian" kritiikki pyrki kiistämään Milgramin koesarjan tyyppisen menetelmän arvon kokonaan.lähde? Epätavalliset, arkielämälle vieraat ja hyvin lyhytaikaiset tilanteet eivät tämän näkemyksen mukaan pysty kertomaan mitään ihmisten ja yhteisöjen kannalta olennaisista kysymyksistä. Milgramin koeasetelma tukee ajatusta, että vaikeat moraaliongelmat voidaan ratkaista objektiivisen tieteen avulla ja että eettiset ongelmat voidaan jättää lautakuntien tai asiantuntijoiden ratkaistaviksi.

1960- ja 70-luvun akateemisessa ilmapiirissä tutkijat - erityisesti yhteiskuntatieteilijät - määrittelivät asemansa "oikean tietoisuuden" esille nostajina. Paradoksaalisesti - näin väittää kriittinen näkemys - moraalisen valinnan alistaminen empiiriselle tieteelle on vai ongelman kääntöpuoli. Jotta ihmiset ja yhteisöt tulisivat tämän ajatuksen mukaan paremmiksi, joidenkin on kärsittävä, tunnistettava itsessään "pahan alkujuuret".kenen mukaan?

Marja Ahokas[1] pitää Stanley Milgramia käsitelleessä luennossaan yhtenä tottelemiseen johtavana tekijänä yksilön lupautumista tiettyyn asemaan suhteessa kokeenjohtajan auktoriteettiin. Tullessaan koehenkilöksi hän on hyväksynyt pelin säännöt ja niiden rikkominen - vaikkakin moraalisesti kunniakkaalla tavalla jälkikäteen ajatellen - on vaikeaa, varsinkin kun sopimuksen toinen osapuoli on monin tavoin arvostettu ja vahva. Ahokas toteaa myös, että tottelevaisuuskokeiden inhorealistinen ihmiskuva ei miellytä katsojaa, mutta sen katseleminen on yhä - yli 40 vuoden jälkeen - terveellistäkenen mukaan?.

Antti Eskola: Sosiaalipsykologia. Tammi, 1971.

Klaus Helkama, Rauni Myllyniemi, Karmela Liebkind: Johdatus sosiaalipsykologiaan. Edita, 1999. ISBN 951-37-2407-7.

Kullervo Rainio, Klaus Helkama: Sosiaalipsykologian oppikirja. Werner Söderström, 1974. ISBN 951-0-06314-2.

Rex Stainton Rogers, Paul Stenner, Kate Gleeson, Wendy Stainton Rogers: Social Psychology. A Critical Agenda. Polity Press, 1995. ISBN 0-7456-1183-4.

1. ↑ a Avoin yliopisto b

2. ↑ Eskola, 1971

3. ↑ Rainio, Helkama, 1974

4. ↑ Helkama, Myllyniemi., Liebkind, 1999

# data[].attributes.attachment_link.description
Tähän artikkeliin tai osioon ei ole merkitty lähteitä, joten tiedot kannattaa tarkistaa muista tietolähteistä. Voit lisätä artikkeliin tarkistettavissa olevia lähteitä ja merkitä ne ohjeen mukaan. Milgramin tottelevaisuuskoe on Stanley Milgramin 1960-luvulla suorittama sosiaalipsykologinen koesarja. Kokeessa mitattiin osallistujien halukkuutta totella auktoriteettiasemassa olevan henkilön antamia koehenkilön omantunnon vastaisia käskyjä.

# data[].attributes.body
tutkimusongelma: stressi ja siitä palautuminen (mikä aiheuttaa ja mihin aikaan esiintyy)
miten tutkittu?: stressimittarilla
kuinka monta osallistujaa?: 35 suomalaista
tutkimustulokset: stressi on
- alhaisinta ruokailuaikana
- korkeimmillaan klo 8-9 aikaan aamulla, klo 15 aikaan päivällä ja illalla
- lauantai on viikon stressittömin päivä
- eniten palautumista stressistä tapahtui ruokailuaikoina ja myöhään illalla
- alkoholin käytön ja juhlimisen ajateltiin olevan neutraalia stressin suhteen, mutta tulosten mukaan se sekoitti unta ja stressistä yöllä palautuminen kärsi
tulosten hyödyntäminen: stressin vähentäminen esim. syömällä säännöllisin väliajoin ja nukkumalla hyvin
luotettavuus: ei kovin luotettava, sillä tutkittavia oli vain 35 ja he kaikki olivat suomalaisia, ja se stressin tutkiminen laitteella voi antaa hieman vääriä tuloksia

Netta ja Nelli

# data[].attributes.attachment_link.description
ABSTRACTA long-term research focus on the temporality of everyday life has become revitalised with new tracking technologies that allow methodological experimentation and innovation. This article a...

# data[].attributes.body
tutkimusongelma: Kuinka paljon suomalaisista haluaa syödä kotimaista ruokaa.
Miten tutkittu: Kysely, johon vastasi lähes 2400 suomalaista.
Tutkimustulokset: 78% suomalaisista pitää tärkeänä syödä kotimaista ruokaa.
Mihin tutkimustuloksia voitaisiin hyödyntää?  Sitä voidaan hyödyntää esimerkiksi kaupoissa ja ravintoloissa tarjoamalla suomalaista ruokaa.
Tutkimuksen luotettavuus: Tutkimukseen vastasi vain 2400 henkilöä koko Suomesta, joten se ei ole kovin luotettava.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Taloustutkimuksen tuoreesta Suomi syö -tutkimuksesta käy ilmi, että lähes neljä viidestä suomalaisesta (78 prosenttia) pitää tärkeänä syödä kotimaista ruokaa. Kotimaisen ruuan suosio on jatkanut ilahduttavasti kasvuaan. Vastaavassa tutkimuksessa kaksi vuotta sitten tulos oli jopa viisi prosenttiyksikköä pienempi.

- Hienoa, että suomalaiset näkevät kotimaisen ruuan tärkeäksi. Elintarvikeyritykset tekevät joka päivä töitä tarjotakseen kuluttajien mieltymysten mukaisia laadukkaita ja maukkaita elintarvikkeita markkinoille, Elintarviketeollisuusliiton toimitusjohtaja Pia Pohja sanoo.

Suomalainen elintarvike koetaan turvalliseksi

Tutkimuksen mukaan yhä useampi suomalainen kertoo kiinnittävänsä aiempaa enemmän huomiota ostamiensa elintarvikkeiden kotimaisuuteen. Ihmiset haluavat tietää, kuka on tuottanut heidän ruokansa ja minne tuotanto on jäljitettävissä.

Aiempaa useampi suomalainen (78 prosenttia) uskoo, että kotimaiset elintarvikkeet ovat turvallisempia kuin ulkomaiset. Reilu neljännes suomalaisista tosin luottaa edelleen siihen, että kaikista EU-maista saa yhtä laadukkaita elintarvikkeita.

Lähes puolet vastaajista piti elintarvikkeiden suomalaisuutta jopa tärkeämpänä valintaperusteena kuin laatua, koska he haluavat tukea kotimaista työllisyyttä ja teollisuutta.

- Elintarvikeala on laaja ja monipuolinen verkosto alkutuotannosta teollisuuden ja kaupan kautta jokaiseen ruokapöytään. Suomalaisten vahva tuki kotimaisille elintarvikkeille vahvistaa luottamusta siihen, että koko elintarvikeketjun halutaan pärjäävän ja kannattavan tulevaisuudessakin.

- Ala tekee yhteistyötä toiminnan kehittämiseksi, mutta tarvitaan myös kuluttajien ostopäätöksiä tukemaan tätä viestiä, Pia Pohja muistuttaa.

Tutkimukseen vastanneista enemmistöllä on tapana tarkistaa ostamiensa elintarvikkeiden alkuperä. Myös lähiruoka kiinnostaa, mutta monet ovat epätietoisia, mistä lähiruuan tunnistaa ja ehdottavat sille jotakin selkeää merkkiä. Lähiruokaa pidetään myös melko kalliina.

- Elintarviketeollisuus tarjoaa työpaikan 38 000 ihmiselle ympäri Suomea. Koko ruokaketju työllistää jopa joka kahdeksannen suomalaisen. Maukkaat ja korkealaatuiset kotimaiset elintarvikkeet ovat lähiruokaa, joka työllistää myös lähellä.

Huoli ympäristöstä vaikuttaa ruokavalintoihin

Lähes joka toinen Suomi syö -kyselyyn vastanneista uskoo, että ruokavalinnoilla pystyy vaikuttamaan ilmastonmuutoksen hidastamiseen. Suomalaisten asenteet ovat muuttuneet tässä nopeasti, sillä vain neljä vuotta sitten tätä mieltä oli kolmannes vastaajista.

Aiempaa useampi kaipasi myös ympäristövaikutuksista kertovaa, helposti havaittavaa merkkiä kaupassa myytäviin elintarvikkeisiin. Niitä toivoivat etenkin nuoret naiset ja korkeasti koulutetut vastaajat.

Noin kolme neljästä suomalaisesta kertoo vähentävänsä tietoisesti muovipussien ja -kassien käyttöä ruokaostoksilla. Ruokahävikin minimointiin kiinnittää aiempien vuosien tapaan huomiota neljä viidestä suomalaisesta.

Kaksi kolmasosaa vastaajista kierrättää ja lajittelee pakkausjätteet mahdollisimman tarkkaan. Aiempaa useampi kiinnittää pakkauksen ympäristöystävällisyyteen huomiota jo ostovaiheessa.

- Vastuullisuus on elintarvikeyrityksissä jokapäiväistä toimintaa. Yritykset kehittävät prosessejaan koko ajan materiaali- ja energiatehokkaammiksi. Myös osallistuminen uusien innovaatioiden synnyttämiseen esimerkiksi pakkausmateriaalien, automaation ja logistiikan saralla kuuluu vastuullisen elintarvikeyrityksen tavoitteisiin.
Taloustutkimus Oy toteutti Suomi syö -tutkimuksen kesä-heinäkuussa 2018 ja siihen vastasi lähes 2 400 suomalaista.
Kuva: 123rf.com

# data[].attributes.attachment_link.title
Tutkimus: Suomalaiset haluavat syödä kotimaista ruokaa

# data[].attributes.attachment_link.description
Taloustutkimuksen tuoreesta Suomi syö -tutkimuksesta käy ilmi, että lähes neljä viidestä suomalaisesta (78 prosenttia) pitää tärkeänä syödä kotimaista ruokaa. Kotimaisen ruuan suosio on jatkanut ilahduttavasti kasvuaan. Vastaavassa tutkimuksessa kaksi vuotta sitten tulos oli jopa viisi prosenttiyksikköä pienempi. - Hienoa, että suomalaiset näkevät kotimaisen ruuan tärkeäksi.

# data[].attributes.body
Tutkimuksessa on haluttu selvittää, kuluuko kauhuelokuvaa katsoessa kaloreita. Tutkittavat vietiin peloteltavaksi kauhuelämystaloon, jossa he viettivät aikaa puoli tuntia. Ennen kauhuelämystaloon menemistä he täyttivät kyselyn senhetkisistä tunteistaan. Pelottelun jälkeen he raportoivat esimerkiksi ahdistuneisuuden, stressin ja väsymyksen vähentyneen. Kauhu saa ihmisten energiankulutuksen lisääntymään sykkeen nousemisen myötä, jolloin kalorit kuluvat. Mm. sykettä seurattiin sykemittareilla. Tutkimukseen osallistui 262 aikuista ihmistä. Tutkimuksessa saatuja tietoja voidaan hyödyntää kauhuelokuvien aiheuttamaa energiankulutusta tarkkaillessa. Tutkimuksessa oli monia muitakin tuloksia, jotka olivat mielestämme luotettavia, kuten se, että kauhuelokuvien katsominen saa ihmisissä aikaan heidän haluamaansa turvallista kauhun tunnetta. Kauhu voi myös opettaa ongelmanratkaisua kiperissä tilanteissa ja se voi parantaa itsetuntoa.

Lyydia, Hanna ja Vanni

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
On elokuvailta. Kaveriporukka selaa Netflixin valikoimaa. Toiset haluavat draamaa, toiset kauhua. Jälkimmäinen voittaa äänestyksen. Valinta saa osan tärisemään innosta tai pelosta, osan poistumaan huoneesta.

# data[].attributes.attachment_link.title
Kauhuelokuvan katsoja tuntee elävänsä ja aistivansa vahvasti - karmeaan tarinaan eläytyminen polttaa kaloreita yhtä paljon kuin puolen tunnin kävely

# data[].attributes.attachment_link.description
On elokuvailta. Kaveriporukka selaa Netflixin valikoimaa. Toiset haluavat draamaa, toiset kauhua. Jälkimmäinen voittaa äänestyksen. Valinta saa osan tärisemään innosta tai pelosta, osan poistumaan huoneesta.

# data[].attributes.headline
Yksinhuoltajien terveys Hanna, Sofia, Aada, Saana

# data[].attributes.subject
Yksinhuoltajien terveys Hanna, Sofia, Aada, Saana

# data[].attributes.body
tutkimusongelma: yksinhuoltajien terveys
miten tutkittu?: yksinhuoltajille on järjestetty kysely
kuinka monta ihmistä on osallistunut?: tutkimuksessa ei ole ilmoitettu
tutkimustulokset: yksinhuoltajista 86,5% on äitejä, joten tutkimus koskee lähinnä vain äitejä. Yksinhuoltaja äidit kokevat terveytensä hieman huonommaksi kuin puolison kanssa asuvat äidit.
mihin tutkimuksen tuloksia voisi hyödyntää?: Yksinhuoltajaäideille voisi tarjota enemmän apua.
tutkimuksen luotettavuus: hyvin luotettava, sillä se on julkaistu terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen sivuilla.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Yksinhuoltajien terveys on heikompaa kuin muiden lapsiperheiden vanhempien. Yksinhuoltajista 86,5 % on naisia, joten yksinhuoltajuuteen liittyvät terveysongelmat kuormittavat pitkälti äitejä. Stressi- ja ahdistusoireet ovat yksinhuoltajille tyypillisiä terveyspulmia. (Kivelä ym. 2000.)

Yksinhuoltajilla alhaisempi koulutustaso

Heikomman terveyden taustalla on katsottu olevan muun muassa se, että yksinhuoltajilla on usein muihin äiteihin ja isiin verrattuna matalammat tulot ja alhaisempi koulutustaso. 2000-luvun alussa yksinhuoltajaäideistä viidesosa oli vain peruskoulun suorittaneita, avo- tai avioliitossa olevista äideistä noin yksi kymmenestä. Yksinhuoltajaäitien työllisyysaste aleni 1990-luvulla alle 70 prosenttiin, mutta se on 2000-luvulla noussut samalle tasolle kuin muillakin äideillä. Vuonna 2006 sekä yksinhuoltajien että avo- tai avioliitossa asuvien äitien työllisyysaste oli 76 prosenttia. (Haataja 2009.)

Myös lapsiperhekyselyyn vastanneiden yksinhuoltajaäitien koulutustaso on muiden äitien koulutustasoa alhaisempi, mutta heidän työllisyysasteensa on yhtä korkea kuin puolison kanssa asuvilla äideillä. Ilman puolisoa elävät äidit ovat hieman vanhempia kuin avo- tai avioliitossa olevat äidit, ja heillä on harvemmin alle kouluikäisiä lapsia kuin puolisoäideillä. Yksinhuoltajaäideillä on myös muita äitejä useammin vain yksi lapsi.

Yksinhuoltajat kokevat terveytensä huonommaksi

Lapsiperhekyselyyn vastanneet yksinhuoltajaäidit kokevat oman terveytensä hieman huonommaksi kuin puolison kanssa asuvat äidit. Yksinhuoltajaäideistä noin kaksi viidestä pitää omaa terveyttään hyvänä, muista äideistä lähes puolet. Kun taustatekijät (oma ja lasten ikä, lasten määrä, koulutus ja työssäkäynti) on vakioitu, puolison kanssa asuvat äidit raportoivat yksinhuoltajaäiteihin verrattuna 1,5 kertaa todennäköisemmin terveytensä olevan hyvä.

Yksinhuoltajaäidit kokevat avo- tai avioliitossa olevia äitejä yleisemmin alakuloa ja väsymystä (Kuvio 1). Kipua ja särkyä tai ahdistusta ja ärtymystä äidit tuntevat suunnilleen yhtä usein siviilisäädystä riippumatta. Usein väsymystä tai uupumusta kokee vajaa kolmasosa yksinhuoltajaäideistä ja viidennes puolisoäideistä. Itsensä tuntee usein alakuloiseksi tai surulliseksi yksi kuudesta yksinhuoltajaäideistä, muista äideistä yksi kymmenestä.

Kuvio 1. Puolisoäitien ja yksinhuoltajaäitien kokemat oireet (melko tai erittäin usein), %

**ero yksinhuoltaja- ja puolisoäitien välillä on tilastollisesti merkitsevä, p<.01

Kirjallisuutta

Haataja, A. (2009). Yksinhuoltajaäitien sosioekonominen asema ja toimeentulo. Teoksessa Forssén, K. & Haataja, A. & Hakovirta, M. (toim.) Yksinhuoltajuus Suomessa. Väestöntutkimuslaitoksen julkaisusarja D 50/2009. Väestöliitto, Helsinki.

Kivelä, K., Lahelma, & E., Valkonen, T. (2000). The Health of the disadvantaged groups in Finland. Country Report for the Project Monitoring Socio-Economic Inequalities in Health in the European Union.

# data[].attributes.attachment_link.description
Yksinhuoltajien terveys on heikompaa kuin muiden lapsiperheiden vanhempien. Yksinhuoltajista 86,5 % on naisia, joten yksinhuoltajuuteen liittyvät terveysongelmat kuormittavat pitkälti äitejä. Stressi- ja ahdistusoireet ovat yksinhuoltajille tyypillisiä terveyspulmia. (Kivelä ym. 2000.) Heikomman terveyden taustalla on katsottu olevan muun muassa se, että yksinhuoltajilla on usein muihin äiteihin ja isiin verrattuna matalammat tulot ja alhaisempi koulutustaso.

# data[].attributes.body
kuinka sosiaalinen media vaikuttaa lapsen tunnetiloihin sekä käyttäytymiseen.
tutkimus toteutettiin tutkimalla kahta Etelä-Kaliforniassa sijaitsevan koulun kuudesluokkalaisia. lapset jaettiiin kahteen ryhmään joista toinen kävi normaalisti koulua, eikä elektronilaitteiden käyttöä kielletty. toinen ryhmä vietti leirin ilman mitään elektronista laitetta.
Tuloksien mukaan lasten lisääntynyt digitaalisenmedian käyttö heikentää sosiaalisia kykyjä.
suhteellisen realistinen tutkimus

# data[].attributes.attachment_link.title
Tutkimus: Digitaalisen median käyttö heikentää lasten sosiaalisia kykyjä

# data[].attributes.attachment_link.description
Lasten lisääntynyt digitaalisen median käyttö heikentää heidän sosiaalista kyvykkyyttään, uusi psykologian alaan kuuluva tutkimus kertoo.

# data[].attributes.body
https://yle.fi/uutiset/3-11023724 (https://www.doria.fi/handle/10024/172439)
Tutkimusonglema: Keisarinleikkauksen vaikutus syntyneen lapsen terveyteen
Miten tutkittu/ketä tutkittu: analysoitu n. 1.4 vuosien 1990-2014 aikana syntyneiden lasten terveystietoja
Tulokset: Keisarinleikkaus lisää riskiä sairastua astmaan. Muut terveysriskit ovat oletettua pienempiä.
Tulosten hyödyntäminen: Voi käyttää perustellessa äideille, jotka haluaisivat synnyttää keisarinleikkauksella, että siitä on haittaa lapselle.
Luotettavuus: Suuri määrä tutkittavia, joten luotettava.

Tellu ja Inka

# data[].attributes.body
-Kokeessa mitattiin osallistujien halukkuutta totella auktoriteettiasemassa olevan henkilön antamia koehenkilön omantunnon vastaisia käskyjä.
-Sähköiskukokeessa koehenkilölle kerrottiin, että hänen tulisi auttaa opiskelijaa muistia vaativissa tehtävissä rankaisemalla opiskelijaa, jos hän muistaisi väärin. Rangaistuksena väärästä vastauksesta koehenkilö antoi sähköiskuja, jotka eivät kuitenkaan olleet oikeita, vaan tehtäviin vastannut henkilö vain näytteli saavansa sähköiskuja.

- 40 ihmistä osallistui kokeeseen ihmiset olivat ihan tavallisia kansalaisia. peräti 92,5% (37/40) osallistujista antoi sähköiskusarjan edetä kuolettavaan 450 voltin ääriasentoon saakka; he "tekivät vain oman osansa" kokematta vastuuta kokonaisuudesta.
Tulokset: Stanley Milgram koesarja osoittaa, millaisiin seurauksiin kulttuurillemme ominainen tottelemiskasvatus saattaa johtaa.
koe viittaa kuitenkin siihen, että moraalista sosiaalistumista on tarkasteltava muultakin kannalta kuin pelkästään kulttuurin moraalinormien noudattamisena.
tutkimustietoja voidaan hyödyntää  tottelevaisuuden tutkimisessa
tutkimus on luotettava

# data[].attributes.body
https://thl.fi/fi/-/tutkimus-keisarileikkausten-vaikutukset-lasten-terveyteen-luultua-vahaisempia?redirect=https%3A%2F%2Fthl.fi%2Ffi%2Fajankohtaista%3Fp_p_id%3D101_INSTANCE_m8s4MMkgtyYg%26p_p_lifecycle%3D0%26p_p_state%3Dnormal%26p_p_mode%3Dview%26p_p_col_id%3Dcolumn-2-1-2-1%26p_p_col_count%3D1

# data[].attributes.body
-Tutkimusongelma= lasten ja nuorten reagointi seksuaaliseen hyväksikäyttöön
On tutkittu hyväksikäytön kohteeksi joutuneita lapsia ja nuoria.
-Tutkimuksessa on nuoria ja lapsia
-Tutkimuksen mukaan On hyvin yksilöllistä, miten lapsi tai nuori reagoi seksuaaliseen hyväksikäyttöön.

# data[].attributes.body
Psykologia tieteenä

Psykologiassa ihmisen toimintaa lähestytään useasta eri näkökulmasta. Neuropsykologiassa voidaan tutkia aivojen välittäjäaineiden tai yksittäisten hermosolujen toimintaa, persoonallisuuspsykologiassa verrataan yleensä yksilöitä toisiin yksilöihin ja sosiaalipsykologiassa pohditaan ihmisryhmien sisäisiä ja välisiä ilmiöitä. Näkökulmien ja tutkimusmenetelmien laaja kirjo on rikkaus, jota tarvitaan moniulotteisen inhimillisen toiminnan ymmärtämiseen.

Moderni psykologinen tieto ei perustu arkitietoon tai -kokemukseen, vaan empiirisiin, kokemusperäisiin tutkimuksiin. Psykologia käyttää tieteellistä metodia ja tiedonhankintatapoja, joiden luotettavuutta voidaan kriittisesti arvioida. Keskeisiä kiinnostuksen kohteita ovat ihmisen toimintojen sekä yksilöiden muodostamien kokonaisuuksien selittäminen ja luokittelu. Ihminen nähdään fyysis-psyykkis-sosiaalisena kokonaisuutena ja ihmisen toiminnan monimutkaisia ilmiöitä lähestytään useista eri koulukunnista eli teoriasuuntauksista käsin.

# data[].attributes.body
https://ajattelunammattilainen.fi/2013/10/07/positiivinen-psykologia-ja-kriittinen-ajattelu/

# data[].attributes.body
-Tutkimuksessa on haluttu selvittää nuorten (9. luokkalaiset ja lukion toisen vuosikurssin opiskelijat) mielipiteitä ja ajatuksia kouluun liittyen.
-Tutkimusta on tehty kyselyllä.
-Osallistujat olivat yhden suomalaisen kaupungin kaikki 9. luokan opiskelijat ja lukion toisen vuosikurssin opiskelijat.
-Tutkimus jatkuu yhä, mutta tällä hetkellä noin puolet ovat innostuneita ja puolet stressaantuneita.

Pihla ja Veera