# data[].attributes.headline
La bomba massiva que va conclure la batalla. (Ivan Gassó)

# data[].attributes.subject
La bomba massiva que va conclure la batalla. (Ivan Gassó)

# data[].attributes.body
El 6 d’agost del 1945 els americans van llençar la primera bomba atòmica a Hiroshima. Aquesta va causar un extermini massiu de la població i la destrucció del territori japonés. La missió consistia en demostrar el poder armamentístic que tenien els americans a la resta del món i evidenciar que ells eren la potencia més dominant en moments de guerra. Finalment, després de posar en manifest la destructivitat que tenia la bomba, la guerra va finalitzar. És aquí on se’ns planteja un debat:  Va ser justificable l'ús de la bomba atòmica, sobre Hiroshima i Nagasaki, per posar fi a la guerra?

Si ens posem en context, durant la guerra van morir més de 50 milions de persones; de les quals un milió van ser víctimes de la bomba. Veient aquestes dades, van morir aproximadament 48 milions de persones durant 5 anys de guerra abans de la gran explosió. Segurament si la bomba no s'hagués utilitzat, la guerra hagués seguit i el nombre de víctimes hagués estat major veient que ningú estava disposat a rendirse ja que els propòsits que tenien el militars de la época, sobretot japonesos, eren extremistes (lluitar fins la mort per honorar al seu país). En conclusió, tot i les seves devastadores conseqüències, la bomba va ser necessària per posar fre a la batalla. Una altra possibilitat podria haver estat llençar-la en el mar per exhibir la seva potencia i a la vegada no causar ninguna mort; d’aquesta manera, els altres fronts bèl·lics, possiblement, haguessin aturat el combat veient la inmensa força destructora de la bomba (com per exemple: Atolon de bikini).

Ivan Gassó

# data[].attributes.headline
INFORMACIÓ: Un exemple de fissió nuclear. 

# data[].attributes.subject
INFORMACIÓ: Un exemple de fissió nuclear. 

# data[].attributes.body
Un avenç científic.

# data[].attributes.headline
INFORMACIÓ: Llegeix l'article i el testimoni

# data[].attributes.subject
INFORMACIÓ: Llegeix l'article i el testimoni

# data[].attributes.body
El 6 i el 9 d'agost es bombardegen Hisoshima i Nagasaki, el 15 del mateix mes Japó capitula.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Nadie había tomado nunca antes una decisión así. Hasta el momento ninguna otra persona lo ha hecho. Y nadie más ha tenido que convivir con semejantes consecuencias.

Eso fue sin embargo lo que ocurrió después de que Harry S. Truman autorizó el lanzamiento de una bomba atómica sobre la localidad japonesa de Hiroshima, un 6 de agosto de hace ya 70 años*.

Y pocos después, el 15 de agosto de 1945, Japón finalmente anunció la rendición incondicional que desde hacía tiempo se le venía exigiendo.

Terminaba así la Segunda Guerra Mundial.

Y empezaba un debate que todavía no ha terminado.

Efectivamente, muchos todavía consideran que la relativamente rápida rendición japonesa valida la decisión de Truman de recurrir a las armas nucleares.

Para ese entonces, los bombardeos de la fuerza aérea estadounidense ya habían causado más muertos que los que eventualmente provocarían los dos artefactos nucleares. Y Japón no se rendía.

Y la alternativa -una invasión acompañada por un bloqueo naval- muy probablemente hubiera tenido un costo todavía mucho mayor en vidas humanas, para ambos bandos.

Pero además, incluso en 1945, muchos estaban convencidos de que una rendición japonesa se podía obtener sin recurrir a las armas nucleares.

"Una pequeña concesión"

Y numerosos académicos -como Mark Selden, profesor de la Universidad de Cornell y editor de The Asia-Pacific Journal- han llegado a la conclusión de que las bombas no fueron tampoco el factor determinante para que Tokio se rindiera.

"Los japoneses ya habían sufrido la destrucción de ciudad, tras ciudad, tras ciudad, con la pérdida de aproximadamente medio millón de vidas, por causa de los bombardeos estadounidenses. Y no habían parpadeado", reconoció Selden.

"Pero era porque estaban queriendo obtener una pequeña concesión de Estados Unidos, que exigía una rendición incondicional: la protección del emperador", le explicó a BBC Mundo.

Según Selden, antes de la detonación de Hiroshima, Japón ya estaba buscando desesperadamente un camino hacia la rendición y para ello había buscado incluso la intermediación de la Unión Soviética, con la que había suscrito un tratado de neutralidad años antes.

Pero, para el académico, los soviéticos no estaban realmente interesados en ayudar a la negociación, pues les ataría más la idea de sumarse al conflicto para hacerse con nuevos territorios y obtener otras ventajas.

Y según Tsuyoshi Hasegawa, profesor del departamento de historia de la Universidad de California en Santa Bárbara, fue precisamente la posibilidad de un involucramiento soviético lo que terminó de decidir a Truman por el uso de la bomba.

Aliados incómodos

"La entrada de la URSS habría acelerado el fin de la guerra. Pero EE.UU. ya había empezado a entrar en conflicto con los soviéticos en Europa del este, por lo que había preocupaciones", le dijo Hasegawa a BBC Mundo.

"Es decir, Truman tenía un dilema. Y la bomba resolvió ese dilema".

"En otras palabras, la principal razón para usar la bomba fue forzar a los líderes japoneses a que se rindieran antes de que los soviéticos entraran a la guerra. Las dos cosas están muy conectadas", explicó.

Y tanto él como su colega de Cornell coinciden en que fue precisamente la decisión de Moscú de sumarse al conflicto contra los japoneses, dos días después de Hiroshima, lo que terminó de forzar la rendición nipona.

"Yo creo que es útil pensar en el lanzamiento de la bomba como el primer gran momento de lo que muchos llaman o les gusta llamar 'la Guerra Fría'", dijo Selden, quien cree que Washington también veía la bomba como una forma de mandarles un mensaje a los soviéticos.

"Y vista desde Tokio, desde el palacio imperial, la idea de tener a los rusos a cargo, en lugar de a los estadounidenses, debe haber parecido tremendamente poco atractiva", le explicó a BBC Mundo.

El peso de la opinión pública

Para muchos, la sensación de que la bomba tenía mucho de mensaje para la URSS se amplificaría cuando, después de la rendición EE.UU., no tuvo problemas en permitir lo que tanto había pedido Japón: conservar en el trono al emperador Hiroito.

¿Por qué no hacerlo antes si, como opina Hasegawa, esto habría podido acelerar el final del enfrentamiento?

Efectivamente, según el académico japonés, si Truman quería terminar la guerra cuanto antes y sin usar la bomba atómica, tenía dos opciones.

Y, para él, el sentimiento antijaponés que predominaba en EE.UU. luego del ataque a Pearl Harbor puede ayudar a entender por qué nunca hizo llegar ese mensaje.

"Los japoneses empezaron la guerra desde el aire en Pearl Harbor. Ahora les hemos devuelto ese golpe multiplicado", fue de hecho una de las primeras cosas que dijo Truman en el mensaje en el que informó al mundo del ataque contra Hiroshima.

Y aunque hay otros que piensan que la bomba también fue detonada para justificar los miles de millones de dólares invertidos en el proyecto Manhattan o para permitir su perfeccionamiento, Selden no le da mucho peso a esos argumentos.

"Puede que haya sido un factor, pero no le doy mucho énfasis porque la lógica de usar la bomba para terminar la guerra y la lógica de usar la bomba para enviarle un mensaje a los soviéticos es muy, muy poderosa. No necesita de eso", le dijo a BBC Mundo.

Por otro lado, también hay historiadores que disputan la aserción de que Japón estaba listo a rendirse y que EE.UU. lo sabía.

Y, según Frank, gracias a las intercepciones radiales los líderes estadounidenses también sabían que la paz todavía no estaba al alcance de la mano y que Japón todavía tenía que ser golpeado con fuerza para que se rindiera.

Lo que pudo ser

En cualquier caso, Japón nunca se rindió. Y ni los gobiernos, ni los militares, actúan basados en intenciones.

Y tanto Hasegawa como Selden coinciden en que, habiendo desarrollado la bomba, era muy difícil que EE.UU. no la terminara utilizando durante la guerra.

" Las reticencias morales habían sido superadas incluso antes de la bomba atómica, así que pasar de las bombas incendiarias a las bombas atómicas fue una decisión relativamente fácil porque es nada más un asunto de escala: es hacer con una bomba lo que antes hacían 300 bombarderos B29", explica Hasegawa.

Y esa es también la razón por la que Selden critica el uso de la bomba atómica, que para él no fue sino una extensión del uso de bombas incendiarias "en 64 ciudades japonesas, con pérdidas inmensas de vidas humanas".

"El argumento no es que Estados Unidos inventó esa forma de hacer la guerra. De hecho, creo que los japoneses y los alemanes fueron los primeros, luego los británicos los siguieron y los estadounidenses a ellos", le dijo a BBC Mundo.

"Y puedo apreciar el otro lado del argumento, que los militares tiene como prioridad proteger a sus propios soldados y terminar la guerra. No es algo irrelevante", explicó.

Selden, sin embargo, también lamenta profundamente lo que considera es el mayor legado de Hiroshima: "Ese fue el inicio de lo que se convertiría en una forma muy estadounidense de guerrear en el período de post-guerra: el bombardeo de civiles, al tiempo que se lo niega", le dijo a BBC Mundo.

Y tal vez, por eso, más útil que preguntarse si el uso de la bomba atómica de Hiroshima era necesario o no, o evitable o no, su aniversario debería servir para reflexionar sobre las formas en las que, todavía hoy, se hace la guerra. O sobre por qué, todavía hoy, hay guerras.

(*) Este artículo fue publicado originalmente el 6 de agosto de 2015, al cumplirse 70 años del lanzamiento de la bomba atómica sobre Hiroshima, y fue republicado con motivo de la visita del presidente de EE.UU., Barack Obama, a esa ciudad este viernes.

# data[].attributes.attachment_link.title
¿Era necesario lanzar la bomba atómica contra Hiroshima? - BBC News Mundo

# data[].attributes.attachment_link.description
70 años después, la polémica sobre la necesidad de lanzar bombas atómicas para conseguir la rendición de Japón en la II Guerra Mundial continúa. ¿Fue en realidad el último acto de ese conflicto y el primero de la Guerra Fría?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Pero en junio de 1945, EEUU estaba aún muy lejos de las cuatro islas principales y de su capital, Tokio. La guerra en Europa contra el nazismo había terminado con el suicidio de Hitler y había un arma nueva que el nuevo presidente de EEUU tras la muerte de Roosevelt, Harry S. Truman, quería mostrar al mundo: la bomba atómica, un artefacto que apuntalaba la supremacía militar de EEUU. Si ya no había tiempo de lanzarla sobre Berlín, el escenario japonés se abría como el escenario ideal para los halcones de EEUU.

En varias ocasiones, a través de intermediarios, Washington exploró las posibilidades de activar una rendición incondicional japonesa y lanzó un ultimátum el 26 de julio. Según la gran mayoría de los historiadores, el de Tokio rehusó esta opción y arrinconó a aquellos miembros de su propio ejecutivo que sí veían la capitulación como la única salida posible antes de la destrucción total, en una corriente de pensamiento que llega a nuestros días. Fumio Kyuma, ex ministro de Defensa de Japón en 2007, se atrevió a apoyar ese argumento: "Las bombas fueron inevitables". Tuvo que dimitir. El emperador Hirohito, un 'semidios' en su país, guardó silencio. Para el gabinete de Truman, la bomba era la mejor opción para adelantar el incierto final de la guerra y no propiciar que hubiera cientos de miles de víctimas más en ofensivas y desembarcos.

Para tomar la decisión de lanzar las bombas se manejaron muchos informes. El principal era el que planificaba la guerra sin usar la bomba. La operación, en dos partes, se dividía en el 'plan Downfall', previsto para noviembre de 1945 (que ocuparía la isla de Kyushu), complementado con el 'plan Coronet', para tomar el territorio de Honshu, la isla principal donde está Tokio (1 de marzo de 1946). La estimación que hacía el gobierno de EEUU para estos dos desembarcos masivos mayores aún que el de Normandía preveía un escenario de tres años más de guerra (hasta 1948) con bajas desde 100.000 a un millón, sólo de soldados de EEUU.

Chester Nimitz fue almirante y comandante en jefe de los Aliados durante la Segunda Guerra Mundial. Fue primero el jefe de submarinos y después, de la Armada.

Douglas MacArthur fue general de cinco estrellas de EEUU. Actuó como comandante supremo Aliado en el Frente del Pacífico en la Segunda Guerra Mundial.

George Marshall fue general y jefe del Equipo bajo los presidentes Roosevelt y Truman. Sirvió como secretario de Estado y de Defensa bajo la presidencia de Truman.

William Leahy fue el primer Almirante de la Flota de la Marina de EEUU. Estuvo en el centro de las principales decisiones de EEUU en la Segunda Guerra Mundial.

En paralelo a estos preparativos, el 16 de julio de 1945, el 'proyecto Manhattan' del científico Robert Oppenheimer eligió el desierto de Alamogordo, en Nuevo México, para la llamada 'prueba Trinity', el lanzamiento de una bomba nuclear que, al estallar, dejó a los científicos aterrados. La destrucción era mucho mayor de la prevista. El artefacto, conocido como el destructor de mundos, estaba listo. Los objetivos, elegidos: Hiroshima, Kioto y Yokohama. Después, se cambiaron los dos últimos por Nagasaki y Kokura.

Otro de los argumentos que se usaron a favor de la bomba fue que, de facto, los bombardeos no atómicos tarde o temprano matarían a las mismas personas (o más) que los nucleares. En la ciudad de Tokio, por ejemplo, habían muerto ya 100.000 personas bajo las fortalezas volantes de Estados Unidos. Pero esas bombas no creaban el pánico que iba a provocar el relámpago atómico. Además, los militares que estaban a favor de lanzarlas creían que los soviéticos detendrían su avance sobre Japón y se evitaría así tener que compartir su ocupación.

# data[].attributes.attachment_link.description
Pero en junio de 1945, EEUU estaba aún muy lejos de las cuatro islas principales y de su capital, Tokio. La guerra en Europa contra el nazismo había terminado con el suicidio de Hitler y había un arma nueva que el nuevo presidente de EEUU tras la muerte de Roosevelt, Harry S.

# data[].attributes.body
1 aportació , mínim, individual per respondre

4 Comentaris a les aportacions d'altres companys

# data[].attributes.body
Una primera bomba , potser, va ser justificable; en canvi, dues però sobretot a ciutats on la proporció civils-militars era immensament gran per la primera; és a dir, no era un objectiu militar, no.

Centenars de milers de morts per l’explosió de Hiroshima i Nagasaki o indirectament per la radiació emesa no és comparable a la petita xifra de poc més de 4000 militars i avions logistiques a Pearl Harbor i no excusa el seu ús. Feia temps que les desenvolupaven i volien demostrar que no malbarataven els diners de la gent. No obstant, crec que si haguessin volgut venjar-se ho haguessin fet a una estació militar japonessa. Si bé és cert que ja havien passat 4 anys de Pearl Harbor i probablement els japonesos ja podrien haver esperat un contra atac nuclear i haguessin millorat les defenses, llençar la bomba al mar per espantar els japonesos i els russos. era més raonable. Comprenc el voler assegurar-se tot i que els japonesos ja volguessin rendir-se per reduir el nombre de víctimes de tots dos bàndols pero en tot cas, la segona careix sentit de ser.

Resumint, jo crec que sí va ser necessària pel “podria haver sigut pitjor” i els danys col·laterals d’aquell final (ja no  només per l’explosió sinó més enllà) són dolents pero no tant, guerra freda i centenars de milers de morts més en comptes d’una desena de milions per afegir a la gran quantitat de potser 70 milions de morts mundials…

# data[].attributes.headline
El si les bombes de Hiroshima i Nagasaki es podrien haver evitat és un debat que segueix vigent entre historiadors i que malauradament encara no s’ha trobat resposta. Per començar, es creu que els americans, van decidir fer ús d’aquestes armes per així accelerar la rendició del Japó i reduir la quantitat de morts. Tanmateix, segons Selden, Japó ja estava discutint la seva rendició mitjançant l’unió de la URSS com a intermediari del conflicte ja que tenien un pacte de neutralitat. No obstant , els russos al final trencaren aquest pacte amb Japó i això va provocar que els japonesos es plantejessin encara més rendir-se. És aquesta possibilitat de l’entrada de l’URSS el que també hagués influit als EEUU a llençar les bombes, com a manera de mostrar el seu poder i espantar als russos. Per tant, si ja se sabia que el país japonés estava a punt de rendir-se, l’ús d’aquestes armes es podria haver evitat perfectament mitjançant el diàleg, al igual que qualsevol conflicte bèl·lic. El assassinar civils em sembla injustificable per acabar amb aquell conflicte perquè ells no tenien cap culpa.

# data[].attributes.subject
El si les bombes de Hiroshima i Nagasaki es podrien haver evitat és un debat que segueix vigent entre historiadors i que malauradament encara no s’ha trobat resposta. Per començar, es creu que els americans, van decidir fer ús d’aquestes armes per així accelerar la rendició del Japó i reduir la quantitat de morts. Tanmateix, segons Selden, Japó ja estava discutint la seva rendició mitjançant l’unió de la URSS com a intermediari del conflicte ja que tenien un pacte de neutralitat. No obstant , els russos al final trencaren aquest pacte amb Japó i això va provocar que els japonesos es plantejessin encara més rendir-se. És aquesta possibilitat de l’entrada de l’URSS el que també hagués influit als EEUU a llençar les bombes, com a manera de mostrar el seu poder i espantar als russos. Per tant, si ja se sabia que el país japonés estava a punt de rendir-se, l’ús d’aquestes armes es podria haver evitat perfectament mitjançant el diàleg, al igual que qualsevol conflicte bèl·lic. El assassinar civils em sembla injustificable per acabar amb aquell conflicte perquè ells no tenien cap culpa.

# data[].attributes.headline
És justificable haver llençat la bomba atòmica?

# data[].attributes.subject
És justificable haver llençat la bomba atòmica?

# data[].attributes.body
Segons el meu punt de vista no era necessari llençar cap de les dues bombes atòmiques.

En primer lloc, la primera bomba no es pot justificar, ja que malgrat que no sabien encara totes les repercussions i conseqüències que tindria, segurament ja devien tenir una idea aproximada del que passaria. A més a més, el Japó ja estava pensant en rendir-se, per tant, era innecessari tirar una bomba que destruiria bona part de Hiroshima i que causaria tantes morts i tantes conseqüències també a nivell de salut a les persones com càncers.

La segona bomba no era gens justificable, ja que ja havien tirat la primera bomba a Hiroshima i ja havien vist totes les conseqüències que havia tingut. Per tant, això jo crec que els hauria d’haver aturat a l’hora de llançar la segona.

Podrien haver intentat acabar la guerra d'una manera que no causés tantes morts i tantes conseqüències com la bomba atòmica va causar.

# data[].attributes.body
El 6 d’agost de 1945 els EUA va llençar la primera bomba atòmica sobre la ciutat d’Hiroshima, però potser s'ho podrien haver estalviat.

El seu ús es podria justificar tenint en compte l’elevat nombre de morts que havien suposat els anys de guerra fins aquell moment; vist així, la bomba atòmica podria haver estat una eina per acabar amb la guerra i prevenir, d’aquesta manera, la mort de molts més ciutadans.

No obstant això, s’ha de considerar el moment en què es va llençar. En aquell moment el Japó ja estava plantejant la seva rendició i, després de la Unió Soviètica trenqués el pacte, les possibilitats eren encara majors. Per tant, Truman podria haver-se-les estalviat perquè estava a punt d’obtenir la victòria.

D’altra banda, hi havia altres alternatives a la bomba: llençar-la al mar per tal d’ensenyar el seu poder, però no ferir a ningú o es podria haver arribat a un pacte.

A més a més, haurien d’haver tingut en compte les conseqüències (la mort de milers d'innocents i els efectes fatals que va causar la radioactivitat).

Per tant, penso que l'ús de les bombes atòmiques no està justificat.

Agnès Fitó

# data[].attributes.body
Aquella bomba va ser clau per a que japó es rendís.

Des del 1941, ells tenien una campanya a filipines per a colonitzar-la. El més probable és que penseu que els meus besavis haurien d’haver agraït als militars estatunidencs pel seu ajut, però la realitat és més llunyana i complexa.

Per a posar-vos en context, amb la independència de filipines d’Espanya, Estats Units van voler “afiliar” (realment la paraula ideal seria col·lonitzar) per aprofitar els nostres recursos per què es tracta d’un país tropical i amb molt de potencial de pesca. Per afegir, també van voler impartir el seu idioma sobre l’espanyol que era encara més parlat que el filipí. Més importantment, per dominar l’oceà pacífic per assentar-hi les seves bases on podem destacar Pearl Harbour (Hawaii) que es troba força a prop del meu país.

Això és important d’entendre per què just abans de l’atac de Pearl Harbour, les tropes japoneses van passar prop de Luzon (part superior de filipines) que es troba en la mateixa latitud. Si fos el cas que no ho sabíeu, Pearl harbour va ser una base militar on al 1941 els japonesos van efectuar un atac aeri amb centenars d'avions. El mateix any, als japonessos els va interessar assentar-s’hi a Filipines per raons logístiques anteriorment mencionades; no obstant, EUA encara es trobava allà.
Paral·lelament, Estats Units tenia un programa de desenvolupament de bombes nuclears mentre Japó tenia els eficients pilots kamikaze que bombardejaven alhora que es suicidaven amb l'explosió. Per aquesta agressivitat, tots dos es trobavenn exhaustes. Aleshores, gràcies a l’apogeu que van produïr les bombes, filipines finalment va poder abatre totes les forces externes que les volien apropiar, tant japoneses com estatunidencs.

En conclusió, no tinc cap preferència de ningun bàndol ni justifico la barbarie de la bomba, però sí que la bomba va ser necessària per què filipines poguès donar un cop sobre la taula i posar fi a les colònies externes.

PD: Japó, Rússia i altres potències mundials ( excepte Estats Units ,Alemanya i potser algun més) van començar a desenvolupar bombes nuclears i aparells per l'estil messos després dels esdeveniments de Hiroshima i Nagasaki, abans del 1945 no.

# data[].attributes.body
Jo crec que el simple fet que existeixin armes de destrucció massiva amb l'únic objectiu de causar el màxim de mal possible a certa població, ja de base em sembla un fet injustificable. I encara més tenint en compte que l'únic que estem aconseguint amb aquestes armes no és mantenir a la nostra població segura, ja que la resta tindrien massa por, sinó que estem forçant a les altres potències mundials a crear-ne una bomba encara més gran, i així entrar en un bucle infinit.

A part d'això els Americans realment no tenien ni idea de si funcionaria la primera o la segona bomba, i de fet en el pitjor cas la bomba hauria causat una combustió continua i sense fi, com una mena de big bang, que els afectaria a ells també.

Tenint en compte tot això evidentment la segona bomba no era en absolut necessària, ja que els Japonesos ja havien confirmat la seva rendició, i encara que tinguem en compte el punt de vista dels Americans en aquell moment i que realment si no hi intervenien podria haver resultat en quelcom encara pitjor, però tot i que es trobaven en unes circumstàncies molt crítiques els japonesos ja havien confirmat que es rendirien, i els americans bàsicament el que van fer va ser donar una puntada de peu a algú que ja estava a terra, és a dir, completament innecessari, i vist en fred un moviment de covards, cruel i necessari.

Pol Trilla

# data[].attributes.body
El  6 d’agost de 1945 els EUA van llançar sobre la ciutat d’hiroshima la primera bomba atòmica.

Aquest fet era justificable?

Bé, es podria haver justificat tenit en compte el nombre de morts que havien causat els anys de guerra fins al moment del seu llançament.

Per altre banda és injustificable moralment el nombre de morts i efectes negatius que va causar sobre els habitants innocents, una de les grans consèqüencies va ser la seva gran quantitat de radioactivitat on s’ha vist afectat aquest fet fins avui dia, sobretot en els descendents dels afectats genèticament.

Dèpenen del punt de vista de cadascú és pot veure justificable o no, en la meva opinió és un fet moralment incorrecte, podrien haver-hi hagut altres alternatives per solucionar el conflicte, no amb violència.

Marina López

# data[].attributes.body
El 6 d’agost del 1945 els EUA va llançar una bomba atòmica al Japó, concretament a Hiroshima on la gran majoria de víctimes van ser nens, dones i gent gran, és a dir, civils. Els supervivents van quedar ferits de per vida amb problemes físics o psicològics. També cal tenir en compte que la radioactivitat va causar danys en la terra. D’aquesta manera el nombre de víctimes directes o indirectes és un nombre massa elevat.

Els Estats units ja havia desenvolupat la bomba, pensant a utilitzar-la contra Berlín, però amb el suïcidi de Hitler ja no podia ser, el conflicte amb el Japó era l’escenari ideal per a què Truman presumís del poder de la bomba atòmica. Els estatunidencs que en rebutjaven l'ús contra ciutats; creien que, una demostració sobre el mar no provocaria víctimes, tanmateix demostraria l’increïble poder de destrucció de l’arma. A més a més l’elecció dels objectius, Hiroshima i Nagasaki, no tenien interès militar, ja que pràcticament només hi habitaven civils.

En conclusió, crec que l’ús de la bomba atòmica no és justificable perquè es va usar contra civils no pas militars, va provar danys incalculables i penso que es podria haver arribat a la fi de la guerra d’una altra manera que no fos aconseguir la fi de la violència amb més violència.

Abril.

# data[].attributes.body
Penso que llençar una bomba i matar més de 140.000 persones només per demostrar ser una de les grans potències mundials és molt, innecessari. A sobre pensar "que s'havia de fer per salvar vides nord-americanes" quan els japonesos ja estaven a la vora de rendir-se, però també és veritat que això possiblement els Estats Units no ho van tindre en compte.

És una guerra, una supervivència entre països, no un joc amb molt de temps, amb això no ho justifico, no dic que va ser necessari, això no obstant, si ets el cap d'ordenar una bomba atòmica contra un altre país, tens en les mans moltes persones mortes, o són ells o són els teus.

El diàleg podria haver sigut una opció, una petita conversa o treva per salvar milers de vides.
Crec que la solució o com a segona opció hagués sigut que la bomba la situessin en un lloc on no hi havia gent, com si fos una advertència. Així els japonesos, igualment per l'impuls de veure tal magnitud de la bomba, s'haurien rendit. Possiblement, podríem haver-nos estalviat la desgràcia del 6 d'agost del 1945.

# data[].attributes.body
El dubte de si s’hauria d’haver llençat la bomba atòmica és un debat al qual encara no s’ha trobat resposta. Per una banda l’argument principal a favor és que va ser clau per a la rendició de Japó, que si no s’hagués produit hagués conclós amb més morts per part de les dues bandes, per tant Estats Units va haver de prendre la decisió de ells o nosaltres. Vist desde aquest punt de vista podríem dir que no llençar-la supondría danys superiors en les morts del moment, però el que no té en compte aquest argument és el fet de la radiació. Ha sigut comprovat que, inclús després de molts anys les alteracions genètique produides segueixen apareixent en els descendents dels supervivent. A més a més, després del llançament van haver-hi molts més morts posterios a causa d’aquesta radiació. Per tant en la meva opinió no s’hauría d’haver llençat, perquè encara que en aquell moment evités baixes, a la llarga va causar molts més morts i conseqüències. Un altre punt és la segona bomba, si suposem que la primera es justifica per a compensar el morts que haurien hagut si la guerra no hagués acabat, la segona seguiria sent innecessària, els japonesos probablement ja haguessin retirat a conseqüència de la primera. D'altre banda, és molt possible l'existència d'altres alternatives per causar la rendició, crec que com era un moment en molta competitivitat per obtenir la bomba atòmica, la rendició va ser la excusa que esperaven per a mostrar el seu poder a la resta del món. I per últim s'ha d'afegir que posteriorment als llençaments de les dues bombes, molts altres països van començar a trobar també la manera de contruir bombes atòmiques, ja sigui per informació conseguida o per la motivació que els va proporcionar, així doncs podríem dir que aquelles dues explosions són el desencadenant i la clau per a possibles fututres bombes atòmiques que podríen causar destroços iguals o pitxors que aquells.
Lucía Andreu

# data[].attributes.body
Opino que el llançament de la bomba atòmica és un fet horrible i despietat, però era l’opció més viable per acabar amb la segona guerra mundial. Es va pensar una alternativa, una invasió i un bloqueig naval; però molt possiblement hagués tingut un cost major en vides pels dos bàndols i la guerra hagués durat 3 anys més. A més s’estima que si la guerra hagués continuat les morts per bombardejos no atòmics haguessin igualat o superat les de la bomba atòmica. Per altra banda, hi ha historiadors que opinen que Japó s’anava a rendir ja abans del llançament de la bomba atòmica, però la seva negació a l'ultimàtum de Washington (la declaració de Postdam, el 26 de juny) fa trontollar molt aquesta teoria. Un altre argument a tenir en compte, és que la prioritat dels militars és protegir als seus i acabar amb la guerra lo abans possible, i la bomba atòmica complia aquests requisits.

Amb el que discrepo és amb el llançament de la segona bomba atòmica, crec que va ser del tot innecessari; amb la primera els japonesos ja s’haguéssin rendit. I el fet que presumir de poder i espantar a la URSS influïssin en la decisió no fa més justificable ni molt menys el llançament.

Altrament, crec que la bomba es podria haver llançat en algun espai on no afectés a tanta gent i menys a tants civils, com per exemple al mar. Els japonesos haguessin entés l'amenaça i haguessin acceptat la rendició.

En conclusió opinó que es podria haver fet millor, però entre llençar la bomba i acabar amb la guerra o no llençar-la i seguir, el millor, per molt cruel que sigui va ser llançar-la.

# data[].attributes.body
Crec que la bomba que van ordenar llençar contra la població no era necessària, ja que sempre hi ha altres opcions no tan radicals per a resoldre conflictes d'aquest tipus. Sempre es podria haver arribat a la pau d'una manera o altra sense acabar i destruir la vida de milers de persones. La rendició del Japó es venia venir, i penso que aquesta bomba només va ser per demostrar el seu nivell. Potser sí que va ser necessària aquesta bomba, mai ho sabrem, però jo no veig cap necessitat en haver llençat una segona. En aquella època no van pensar-s'ho gaire bé, ja que no crec que haguessin volgut que els descendents d'aquelles ciutats tinguessin les seqüeles que molts, encara avui, segueixen patint.         Chemi Rápalo

# data[].attributes.body
El 6 d'agost del 1945, fa 76 anys, un avió nord-americà del tipus B-29, va llançar el primer atac nuclear de la història: una bomba atòmica sobre la ciutat japonesa d'Hiroshima.
Una sola bomba va arribar a matar milers de persones, segons el meu punt de vista, eren civils innocents. Va acabar gairebé amb tota la població i aquells que van poder sobreviure van quedar colpejats de per vida amb greus problemes físics i psicològics.

El president dels Estats Units va explicar que ho feien per aportar una solució per acabar amb la guerra, d'aquesta manera es podria prevenir la mort de molts ciutadans.

També s'ha de tenir en compte el moment en el que es tirava, Japó estava replantejant la seva rendició. Això vol dir que Truman podria haver-se estalviat de llençar-la i acabar amb la vida de milers d'innocents.

En conclusió, penso que el llançament d'aquesta bomba era innecessari. Es podrien haver buscat altres alternatives sense fer servir la violència o simplement intentant arribar a un pacte.

# data[].attributes.headline
Era necessari llençar la bomba atòmica? 

# data[].attributes.subject
Era necessari llençar la bomba atòmica? 

# data[].attributes.body
El 6 d'agost de 1945 els americans van llençar la primera bomba atòmica a Hiroshima. La seva explosió va causar la mort de prop de 120 mil persones i de 130 mil ferits. Segons els americans, el seu objectiu era demostrar el seu poder davant les altres potències.
És aqui on entra el debat de si va ser justificable el llançament de la bomba atòmica.

La meva opinió és clara i ferma, la mort mai pot ser justificada. Per tant, trobo el llançament de la bomba atòmica un acte injustificable. Segur que hi havien altes mètodes per finalitzar la segona guerra mundial. A més a més, la majoria de morts i ferits van ser innocents que no tenien cap culpa de morir.

En conclusió, no és justificable el llançament de la bomba atòmica.

# data[].attributes.headline
Era necessari llençar la bomba atòmica? 

# data[].attributes.subject
Era necessari llençar la bomba atòmica? 

# data[].attributes.body
El dia 6 d'agost de 1945 es va llançar la bomba d'Hiroshima i el dia 9 d'agost la segona que va ser a Nagasaki (diferents ciutats del Japó), Estats Units va realitzar aquests actes bèl·lics per obtenir el major efecte psicològic a favor seu contra Japó i els seus contrincants. Per mi, per una banda va estar malament llançar aquestes dues bombes ja no pel fet de la guerra que transcorria en aquest moment sinó pel dany i conseqüències que va causar avui dia en persones i famílies innocents. D'altra banda l'única part positiva que puc observar del llançament d'aquestes bombes és que, a causa d'això, el Japó el dia 9 de setembre de 1945 es va rendir pel perjudici que va tenir i alhora va ser una de les causes que va donar fi a aquesta guerra. Gràcies a això es van poder evitar altres desgràcies segurament pitjors a aquesta, segons el meu punt de vista si el Japó no s'hagués rendit probablement podria haver realitzat un dany encara més tràgic que actualment no sabríem quines conseqüències podria haver tingut

# data[].attributes.body
La moralitat de llançar la bomba atòmica sobre Hiroshima es va justificar en aquell moment com un mitjà per aconseguir una victòria més ràpida i evitar la vida de més nord-americans. Tanmateix, utilitzar aquesta arma sabent que mataria humans i devastaria l'entorn urbà era clarament immoral. Actualment, la radiació ha afectat persones que van sobreviure a l'explosió durant molts anys i encara avui milers de persones en pateixen els efectes. I això ni tan sols era necessari, hi havia altres opcions que podrien haver posat fi a la guerra.

Truman podria haver convidat Stalin a signar la Declaració de Potsdam; hi ha persones que creuen que si els soviètics entraven a la guerra en aquest moment, obligaria els japonesos a rendir-se (tot i que Truman desconfiava de la intervenció soviètica); o podien modificar la demanda de rendició incondicional. Per això crec que la intervenció de la bomba atòmica no era necessària i que es podria haver trobat una altra solució que hagués comportat menys morts d’innocents i menys repercussions.

# data[].attributes.body
Una bomba es un objecte molt perillós. No crec que sigui necessari fer el llançament. Fer el llançament no ens aporta res de bo ja que matar a ciutadans, destrossar llocs habitables no ens dóna plaer.
Suposo que volien tirar ja que la superioritat és una cosa que ens agrada sentir a tots, però necessària no era.
Laia Moll

# data[].attributes.body
El llançament per part dels Estats Units de dues bombes atòmiques contra les ciutats d'Hiroshima i Nagasaki, l'agost de 1945, va causar un patiment humà difícil d'imaginar i impossible de mesurar. Actualment, els historiadors, continuen debatent sobre els motius que van portar Truman a utilitzar aquesta arma contra Japó.

Truman s'enfrontava a una decisió que tindria conseqüències internes. La primera opció era acabar amb la guerra per la via més senzilla, bombardejant massivament Japó fins a la seva rendició, o bé permetre que un nombre indeterminat de soldats nord-americans morissin tractant de conquerir el país. Lògicament, l'opció més fàcil i viable era la primera, però també va ser la més immoral i devastadora.

Tot i que tirar la bomba va suposar el fi d'aquesta guerra, penso que aquest acte va ser totalment injustificable i moralment incorrecte. Ja que, perfectament, es podria haver arribat a qualsevol acord que no comportés la mort de tantes vides innocents o que bàsicament no fos tan violent.

Emma Turull

# data[].attributes.body
La controvèrsia sobre l'ús de les bombes encara continua. Els bombardejos atòmics d'Hiroshima i Nagasaki van ser dos atacs nuclears efectuats el 6 i el 9 d'agost de 1945. Això va donar a la rendició del Japó i la fi de la Segona Guerra Mundial.

Encara que la primera bomba fos justificada (que no m'ho sembla del tot), els Estats Units no van donar prou temps als japonesos per considerar els abastos de la bomba abans del bombardeig de Nagasaki (només van passar 3 dies entre els dos atacs). Va se una acte bestial el haver tirat no només una, sinó que dues bombes a ciutats amb tants civils causant moltes morts, tenint en compte que amb la de Hiroshima ja estaven pensant en rendir-se.

Una invasió del Japó hauria costat una gran quantitat de vides en tots dos bàndols, de tal forma que podria ser major als morts de tots dos bombardejos. Encara que dubto haguessin tingut en compte els efectes de la radiació que afectarien a la descendència.

Els llocs on van ser llençades les bombes, eren majoritàriament poblades per civils, es a dir, gent innocent que no tenia perquè patir aquesta mort tant brutal. Potser, com a opció, podien haver llençat la bomba a prop (a l’oceà pacífic) per demostrar la seva brutalitat i “espantar-los”. També està l’opció d’haver mantingut un diàleg per arribar a un acord. La violència mai pot estar justificada.
Sofia Mrad

# data[].attributes.body
Jo opino que no va haver-hi una altre opció i ningú va donar un altre suggeriment per evitar-ho. És clar que en el moment de calcular el mal i les pèrdues humanes pels milers que van ser, era l'única manera de demostrar la superioritat que posseïen els aliats davant de l'enemic.

Es podria haver evitat aquest atac perfectament però va ser una manera ràpida i eficient per acabar amb la guerra i amb successos posteriors.

# data[].attributes.body
Avui en dia, encara li donem voltes a si s’haurien d’haver tirat o no les bombes llençades a Hiroshima i a Nagasaki l’any 1945 els dies 6 i 9. Aquests atacs van ser produïts per els americans, principalment per provocar la rendició de Japó. Però en realitat el motiu que hi havia al darrere era ensenyar als russos i a la resta del món el poder militar que tenien, ja que el perill futur era la rivalitat entre els Estats Units, capitalistes i els russos, comunistes. Va ser una decisió pensant en el moment present, guerra amb el Japó, i el futur, com i qui organitzaria el món després de la fi de la guerra

Des del meu punt de vista trobo que no s’haurien d’haver utilitzat, ja que aquestes van produir moltes morts innocents, morts de població civil i no militar. És veritat que va suposar la fi de la Segona Mundial, però potser hauria estat millor buscar altres alternatives per finalitzar-la. Com establir converses ajudats per altres països o haver fet un bloqueig marítim i comercial al Japó, ja que després de tants anys de guerra i de que gaire bé ja l’havien perduda no tenien gaire bé recursos. I així degut a la falta de matèries primeres i d’aliments s’hagués forçat la rendició sense tantes morts.

A més els americans coneixien perfectament les conseqüències físiques i mèdiques de la radiació que alliberaven aquestes bombes. Per tant el govern americà era molt conscient de l’efecte que aquestes tindrien sobre la població. Així que no poden justificar ni dir que ignoraven aquesta realitat, ja que totes les probes prèvies ja demostraven el seu poder destructiu.

Nosaltres com a ciutadans hem de poder confiar en que els governs prenguin les seves decisions  mantenint una ètica i una moral davant de qualsevol fet tot i que aquests siguin molt complicats. Si el govern d’Estat Units tot i sabent la gravetat d’aquesta mesura la va prendre, llavors quins són els límits del que és correcte o no?

En conclusió, per aquests motius crec que no era necessari el llançament de cap de les dues bombes.

Helena de Gracia