# data[].attributes.body
1879 m. lapkričio 6 d. (pagal senąjį kalendorių – spalio 25 d.) gimė Pažiegės vienkiemyje, Dusetų rajone.

# data[].attributes.body
Dusetos 1888 m. Kauno gubernijos žemėlapyje.
XIX a. pabaigoje Dusetos – Zarasų (tuo metu vadinto Novoaleksandrovsku) apskrities valsčiaus ir parapijos centras.

# data[].attributes.body
1890-1891 m. žiemą mokėsi Dusetų valsčiaus mokykloje.

# data[].attributes.body
Dusetų vaizdas XX a. pradžioje.
Dusetose gyveno apie 1300 žmonių. Čia buvo platinama draudžiamoji lietuvių spauda, įsteigta slaptų lietuviškų mokyklų. 1888 m. baigta satatyti nauja mūrinė bažnyčia. 1896 m. atidarytas paštas.

# data[].attributes.body
Nuo 1891 m. rudens iki 1892 m. pavasario Zarasų apskrities (kitaip Novoaleksandrovsko) mokykloje. Bet tėvams sūnų mokyti Zarasuose buvo nepatogu: toli važinėti, sunku su maistu, neturėjo giminių, kurie čia paglobotų.

# data[].attributes.body
XX a. pradžioje čia gyveno apie 7 tūkst. žmonių, kurių didesnė dalis buvo žydai.
Pagrindiniai miesto visuomeniniai pastatai buvo išsidėstę aplink aikštę. Dalis gatvių buvo grįstos akmenimis. XIX a. pabaigoje čia veikė apskrities, žydų, stačiatikių mokyklos.

# data[].attributes.body
1892 m. liepos mėnesio pabaigoje tėvas  nuvežė Kaziuką į Peterburgą. Rudenį pradeda lankyti triklasę Sestržencevičiaus vardo apskrities mokyklą, kurią baigė 1895 metų pavasarį.

# data[].attributes.body
Sankt Peterburgas – Rusijos sostinė – buvo stambiausias Rusijos pramonės ir kultūros centras. Čia nuo XVIII a. pradžios veikė universitetas, Rusijos mokslų akademija.
1910 m. mieste jau gyveno beveik 2 mln. žmonių.

1914 m. caras Nikolajus II pervadino Sankt Peterburgą į Petrogradą.

# data[].attributes.body
1895 m. tuo tikslu  įstoja į keturklasę šv. Kotrynos mokyklą, kurią su pagyrimu baigė 1897 m. pavasarį.

# data[].attributes.body
1897 m. rudenį įstoja į Peterburgo kunigų seminariją, iš kurios po metų išstojo, tuo užsitraukdamas tėvų ir visos giminės rūstybę.

# data[].attributes.body
Nuo 1989 metų spalio mėn. pirmųjų dienų pradėjo savarankišką gyvenimą.

# data[].attributes.body
1892 m. priklauso „Labdarių draugijai“ („Labdaringoji Peterburgo lietuvių ir žemaičių draugija“). Vėliau sekretoriavo naujai įkurtoje  „Savitarpiečių“ draugijai („Peterburgo lietuvių savitarpinės pagalbos draugija“).

# data[].attributes.body
1898-1899 m. žiemą Mosaryje (Baltarusija) moko Antaną ir Juozą Bernotus, kurie ruošėsi Peterburge stoti į mokyklą.

# data[].attributes.body
1899 m. rudenį vėl sugrįžta į Peterburgą, kur gyvena  kartu su globotiniais Bernotais.  Lapkričio ar gruodžio mėn., moksladraugių padedamas, Būga gauna tarnybą Meteorologijos observatorijoje, kurioje ištarnavo beveik ketverius metus.

# data[].attributes.body
Bendradarbiauja spaudoje. 1900 m. „Tėvynės sarge“ išspausdintas Būgos straipsnis „Genys margas, o lietuviška rašyba dar margesnė“, pasirašyta K. Sėliaus slapyvardžiu.

# data[].attributes.body
1902 m.  susipažino su žymiuoju lietuvių kalbos žinovu, Peterburgo dvasinės akademijos profesoriumi Kazimieru Jauniumi, buvo paskirtas jo Sankt Peterburgo MA apmokamu sekretorium.

# data[].attributes.body
1905 m.  eksternu išlaikė brandos atestato egzaminus.

# data[].attributes.body
1905 m.- globojamas Peterburgo lietuvių kunigų ir rusų mokslininkų, įstojo į Peterburgo universitetą studijuoti kalbotyros.

# data[].attributes.body
Sankt Peterburgo universitetas įkurtas 1819 metais. 1916 m. universitete dirbo 379 dėstytojai (81 profesorius, 200 docentų, 81 asistentas), mokėsi 6000 studentų

# data[].attributes.body
Studijuodamas universitete išleido pirmą stambų veikalą „Aistiškai studijai“, parašė vertingų mokslo darbų. Už darbą apie slavų skolinius lietuvių kalboje jam įteiktas aukso medalis.  Atkakliai dirbdamas visus pirmuosius mokslo metus, 1906 m. gegužės mėnesį baigė rašyti „Aistiškų studijų“ pirmąją dalį. Antroji šio veikalo dalis liko nespausdinta.

Be  „Aistiškų studijų“ parengė stambų Kazimiero  Jauniaus darbą - jo lietuvių kalbos gramatiką.

# data[].attributes.body
1911 m. „Lietuvos tautos“ II tomo I knygoje paskelbė studiją „Apie lietuvių asmens vardus“.

Be mokslo darbų, K. Būgai tuo metu rūpėjo ir lietuvių kalbos praktikos reikalai, ypač įvairuojančios rašybos suvienodinimas.

# data[].attributes.body
Kalbininkai Seinuose. Pirmas iš kairės sėdi Jurgis Šlapelis, Jonas Jablonskis, kun. Juozas Laukaitis, stovi Kazimieras Būga, Juozas Balčikonis. 1909 m.

# data[].attributes.attachment_caption
Kazimieras Būga (stovi trečias iš kairės) su Peterburgo lietuvių studentų grupe Lietuvių mokslo draugijos susirinkime Vilniuje, 1912 m.

# data[].attributes.body
1912  metais K. Būga baigė Peterburgo universitetą ir buvo paliktas jame dirbti. Mokslų akademija jam  pavedė tęsti Antano Juškos žodyno redakciją. Kalbininkas pradėjo ruoštis profesūrai, o kalbos žinias gilino būdamas Karaliaučiaus universitete pas Adalbertą Becenbergerį.

# data[].attributes.body
1914 m.  žurnale „Vairas“ išspausdina 19 „Kalbos mažmožių“ serijos straipsnių, kuriuose gvildena praktinius kalbos klausimus.

# data[].attributes.body
1915 m. Sankt Peterburge suorganizavo lietuvių kalbos kursus evakuotam iš Lietuvos jaunimui.

# data[].attributes.body
1916 m. pagaliau baigė laikyti magistro egzaminus ir gavo teisę būti Petrogrado universiteto privatdocentu. Netrukus Būgai buvo pasiūlyta lyginamosios kalbotyros katedra Permėje.
„Nuo 1916 m. liepos mėn. 1 dienos nuskiria mane Permės kuriamajan universitan privatdocentu, o paskui nuo 1917 m. pakelia mane ekstraordinario profesoriaus pareigoms eiti.“

# data[].attributes.body
1900-1910 m. Permės pakraščiuose sparčiai augo pramonė. Gyventojų skaičius kartu su pramoniniu rajonu buvo apie 100 tūkstančių žmonių. Pačioje Permėje įmonių buvo nedaug.

# data[].attributes.body
1919 m. profesoriauja Permės universitete, kuris 1919 m. vasarą buvo perkeltas (dėl karo evakuotas) į Tomską (Sibire).
Tomske profesoriui K. Būgai prižiūrint, buvo leidžiamas laikraštis „Sibiro Lietuvių Žinios. Centralio Lietuvių Biuro." Sibire organas“.

# data[].attributes.body
XIX–XX a.  sandūroje Tomskas – vienas didžiausių Sibiro pramonės ir kultūros centrų. Jame buvo 4 teatrai, 5 kino teatrai, 7 bibliotekos, trys pramogų sodai, buvo leidžiami 4 laikraščiai.
1888 m., pastačius pastatą, imperatorius Aleksandras III įsakė atidaryti pirmąjį Sibire Tomsko universitetą.

# data[].attributes.body
Kalbininkas grįžta 1920 m. iš Rusijos į Lietuvą.

# data[].attributes.body
1920 m. grįžusiam į nepriklausomą Lietuvą Būgai Švietimo ministerija pavedė organizuoti lietuvių kalbos žodyno redagavimą ir leidimą. Po kelių mėnesių buvo sudaryta žodyno redakcija.

„Žodyno darbas yra talkos darbas. Vienas žmogus negali surinkti ne tiktai visos Lietuvos, bet ir visos parapijos žodžių. Tą darbą turi dirbti šimtai darbininkų“ (K. Būga).

# data[].attributes.body
1922 m. prof. J. Endzelynas ragino K. Būgą pateikti šį veikalą Latvijos universitetui kaip daktaro disertaciją; Būga atsakė, jog ruošiąs „Kalbos ir senovės“ antrąją dalį, kurioje paliesiąs dar daug kitų problemų.

„Tai – savotiška lituanistikos enciklopedija, be kurios negali apsieiti nė vienas, norintis tyrinėti lietuvių kalbą,  savotiškas lituanistikos vadovėlis, kurio neišstudijavęs niekas negali savęs laikyti lituanistu.“ (Z. Zinkevičius)

# data[].attributes.body
1923 m. „Tauta ir žodis“ (I) išspausdintas „Upių vardų studijos ir aisčių bei slavėnų senovė“ (20 psl.) Turėdamas net 17 pūdų kartoteką – maždaug 600 000 kortelių radęs kelis pagalbininkus, Kazimieras Būga pradėjo rašyti Žodyno tekstą.

# data[].attributes.body
1924 m. „Tauta ir žodis“ (II)  išspausdintas „Lietuvių įsikūrimas šių dienų Lietuvoje“.
1924 m. pasirodė pirmas žodyno sąsiuvinis

# data[].attributes.body
Į žodyno įvadą įdėjo 2 studijas: „Kirčio ir priegaidės mokslas“ ir „Lietuvių tauta ir kalba bei jos artimieji giminaičiai“.

# data[].attributes.body
Profesoriaus K. Būgos biblioteka.

# data[].attributes.body
Nuo įtempto darbo pablogėjo K. Būgos  sveikata.  Net ir sirgdamas rūpinosi žodynu. Kiek atsigavęs po smegenų uždegimo, iš Karaliaučiaus ligoninės rašė žmonai: ,,Ir ligoje rūpėjo žodyno dėžės… Šitos dėžės pridera ne Būgai, o Lietuvos turtui“.

# data[].attributes.body
Spalio 20 d. žmonai rašė, kad daktarai pataria grįžti į Lietuvą. Tačiau vėliau sveikata staiga pablogėjo, sustiprėjo galvos skausmai, sutriko kalba ir raštas.

# data[].attributes.body
1924 m. Kazimieras Būga gavęs atostogų išvyko į Aukštadvarį lietuvių kalbos tarmių tyrinėti. Jam šįkart rūpėjo patikslinti dzūkų tarmės ribą tame krašte. Čia jį betyrinėjant dzūkų tarmės ribas užklupo liga. Manoma, kad gripas, kuris vėliau persimetė į smegenis.

# data[].attributes.body
Lapkričio 25 d. Būgą suparalyžiavo, o po beveik savaitės, būdamas 45 metų, jis mirė. K.  Būgos palaikus į Kauną iš Karaliaučiaus greituoju traukiniu gruodžio 5 d. parvežė jo senasis globėjas prof. E. Volteris kartu su K. Būgos žmona. Gruodžio 6 d. Kazimieras Būga buvo iškilmingai palaidotas Kauno kapinėse netoli savo  mokytojo Kazimiero Jauniaus kapo.

# data[].attributes.body
K. Būgos kapas Kaune.

# data[].attributes.body
Kazimiero Būgos gatvė Kaune.

# data[].attributes.body
Dusetų Kazimiero Būgos gimnazija

# data[].attributes.body
1934 m. Dusetų bibliotekai suteiktas prof. K. Būgos vardas.

# data[].attributes.body
1979 m., pažymint prof. K. Būgos gimimo 100 metų jubiliejų, pastatytas liaudies meistro Vytauto Ulevičiaus skulptūrinis stulpas su rodykle, rodančia kelią į kalbininko gimtinę.

# data[].attributes.body
Dusetų garbės piliečio Donato Čepuko iniciatyva 2008 m. gimnazijoje įrengtas kampelis Kazimierui Būgai.

# data[].attributes.body
Kazimiero Būgos įamžinimas Dusetose.

# data[].attributes.attachment_link.description
Perfrazuojant Kazimiero Būgos pamatinį teiginį, kad „kalbõs esama geriausio šaltinio istorijai", galima pridurti, kad kalbõs esama ir geriausio šaltinio mąstysenai suprasti. Pavyzdžiui, įdomu, kiek kokių sinonimų ir antonimų rastume elementariajai reikšmės struktūrai sena / jauna? Kalbant apie žmogaus ir gyvūno amžių, sakoma suaugęs / vaik(išk)as , senolis / jaunikaitis (jauniklis), kalbant apie daiktus - (pa)dėvėtas / [...]

# data[].attributes.attachment_link.title
Tėvų kalbą pamilęs - save užmiršau... Kazimieras Būga 1879-1924

# data[].attributes.attachment_link.description
Režisieriaus A. Tumo filmas apie kalbininką, lietuvių kalbos tyrinėtoją, profesorių Kazimierą Būgą, ... 2014.11.06 23:59

# data[].attributes.headline
E. Volterio „Lietuviška chrestomatija", Sankt Peterburgas, 1904, 2 t., p. 355-376.

# data[].attributes.subject
E. Volterio „Lietuviška chrestomatija", Sankt Peterburgas, 1904, 2 t., p. 355-376.

# data[].attributes.body
K. Būgos užrašyti dusetiškių tekstai su trumpu šios šnektos apibūdinimu (rus. k.). Dainas padainavo Karalina ir Ona Būgiotės (iš Pažiegės k.), Amilija Lingiotė (iš Bileišių k.), Alena Jusiuvienė (iš Didžiadvario k.), pasakas sekė Jonas Lingė (iš Pažiegės k.). Viskas rūpestingai parengta, sukirčiuota. Beveik visos šios dainos ir pasakos užrašytos 1901 m. spalio ir lapkričio mėn., tik viena daina anksčiau - 1897 m. Tuo metu K. Būga dar nebuvo baigęs gimnazijos. Kirčiavimo mokėsi iš F. Kuršaičio, A. Baranausko, K. Jauniaus raštų. Veikalo gale įdėta vestuvinė rauda, užrašyta iš Dubinskiotės (Bileišių k.), bet nenurodyta, kas ją užrašė (gal K. Būga? Raudos rašyba ir kirčiavimas kiek kitoks nei anksčiau minėtų tekstų).

# data[].attributes.attachment_link.title
Литовская хрестоматия = Lietùviška chrestomatija : Wolter, Eduard / Вольтер, Эдуард / Volters, Eduards / Volteris, Eduardas (1856-1941) : Free Download, Borrow, and Streaming : Internet Archive

# data[].attributes.body
Kazimieras Būga, célèbre linguiste lituanien, est connu pour ses travaux sur la langue lituanienne.

Il est né le 6 novembre 1879 à Pažiegė, près de Dusetos, en Lituanie.

En 1890, K. Būga a commencé ses études primaires à l'école de Dusetos.

Ensuite, il a fait ses études à Zarasai.

Depuis 1892, K. Būga a continué ses études à Pétersbourg, en Russie.

En 1905, il est entré à l'Université de Saint-Péterbourg pour étudier la linguistique.

Pendant ses études K. Būga a rédigé plusieurs articles scientifiques.

En 1912, K. Būga a terminé ses études à l'Université et s'est mis à travailler comme linguiste.

En 1920, le linguiste est retourné en Lituanie.

Le professeur a enseigné la linguistique aux étudiants à l'Université de Lituanie.

Kazimieras Būga a été l'initiateur du Dictionnaire académique de la langue lituanienne (en 20 volumes).

Il a eu l'idée d'enregistrer tous les mots lituaniens (les mots communs et les noms propres).

Avec l'aide de bénévoles, K. Būga a collecté environ 617 mille petites feuilles de mots (les cartes).

Kazimieras Būga a consacré toute sa vie au Dictionnaire et à la science.

Le grand linguiste est mort en 1924. Il a été enterré au cimetière Petrašiūnai, à Kaunas.