# data[].attributes.body
És l'element de l'expressió plàstica més simple i petit. La primera finalitat del punt és indicar una posició.

El punt aïllat és un element visual estàtic. Només quan marquem un punt sobre un pla o el situem en un espai determinat, es creen tensions visuals que suggereixen direcció i moviment.

N'hi han dos tipus:

punt situat i no situat.

Un punt situat en el centre d'un pla, atrau la nostra atenció i deixem de percebre l'espai que l'envolta. Aquesta posició produeix una sensació visual d'ordre i equilibri.

Si desplacem el punt fora del centre, apareix un gran espai buit, de manera que es produeix una sensació visual de tensió o moviment cap a l'extrem del pla on es situa el punt.

# data[].attributes.body
La línia pot definir-se com una successió ininterrompuda de punts. Mentre més units estiguin més concreció proporcionen a la línia. La línia és l'element plàstic més polivalent i, per tant, el que pot satisfer un major nombre de funcions en la representació.

Té dos fins essencials:

assenyalar, en el cas de la comunicació visual aplicada (senyalètica viària, grafies, disseny d'objectes, patrons, plànols ..),

i significar, com en l'art.

Les principals funcions plàstiques de la línia són:

Crear sentits (vectors) direccionals, traçats bàsics per organitzar la composició.

Aportar profunditat a la composició, sobretot en representacions planes i perspectives

Separar plànols i organitzar l'espai. - Donar volum als objectes bidimensionals.

Representar tant la forma com l'estructura d'un objecte.

# data[].attributes.body
És una superficie BIDIMENSIONAL de dues dimensions que té posició i direcció en l'espai.

Defineix l'alçada i l'amplada.

Per tant determina l'organització de l'espai, la seva divisió i la seva ordenació en diferents subespais.

Teòricament, el pla és infinit, però per poder descriure'l visualment se li posen límits i això dóna lloc a les formes planes. Aquests límits es poden delimitar amb línies de contorn, per una textura o per un color diferent.

# data[].attributes.body
El volum és el recorregut d'un pla en moviment (en una direcció diferent amla seva) es converteix en un volum. Té una proporció a l'espai i està limitat per plans.

# data[].attributes.body
El color llum és el color produït directament per la llum. És el color que veiem en un projector de vídeo o el que permet il·luminar un concert de música o una obra de teatre.

N'hi han diferents tipus com:

Primaris, Secundaris, Complementaris i el color pigment.

Les llums primàries són la vermella, la verda i la blava. De la seva mescla surten totes les altres. La suma de les tres llums primàries dóna la llum blanca.

Les llums secundàries són el resultat de mesclar dues llums primàries. Les llums secundàries són la cian, la magenta i la groga.

Dues llums són complementàries si en barrejar-les s’obté la llum blanca. La llum complementària d’una llum primària és la secundària que formen les altres dues primàries.

El color pigment és el color de la pintura, de les tintes. El color pigment s’utilitza per a pintar un quadre, per a fer un cartell publicitari o per a imprimir una imatge des d’un ordinador.

# data[].attributes.body
La il·luminació és un dels recursos expressius més habituals en els missatges visuals. Hi ha dos tipus bàsics d’il·luminació: la il·luminació difusa i la il·luminació dura.

Il·luminació difusa:

En la il·luminació difusa el contrast entre les parts més il·luminades i les més fosques és molt suau. La il·luminació difusa és més descriptiva, ja que el que pretén és, bàsicament, que es vegi l’escena.

# data[].attributes.body
La textura és la qualitat tàctil dels objectes. La textura és una de les propietats del pla que en determinen l’expressivitat. Les textures rugoses tenen més pes visual que les llises. Es poden aconseguir textures gràfiques manualment i per mitjans tècnics.

# data[].attributes.body
La mida fa referència a les dimensions d’una forma. La mesura és sempre un concepte de relació: una mesura és gran o petita amb relació a altres mesures amb les quals la comparem.

# data[].attributes.body
L’interès per la proporció ha estat molt diferent al llarg de la història. Hi ha hagut períodes, com en la Grècia clàssica (segles v-iv aC) i en el Renaixement (segles xv-xvi), en què la proporció, l’equilibri i l’harmonia han estat les preocupacions principals en l’art. En canvi, en altres èpoques no ha existit aquest interès per les proporcions naturals.

# data[].attributes.body
La direcció visual es refereix a la manera com els elements visuals en una composició guien l'atenció de l'espectador cap a certs punts o àrees de la mateixa.

# data[].attributes.body
El pes visual és una de les forces visuals que predomina més en l'equilibri de la imatge visual.

Lespai és la distància o àrea al voltant o entre els elements del nostre disseny.