# data[].attributes.body
Konečně výhra. Od prosince platforma přestane umožňovat sdílení souborů, která dlouhé roky porušovala autorské práva.

# data[].attributes.attachment_link.title
Další prohra stahovací platformy Ulož.to. Za Šarlatána musí platit milion, policie navíc stíhá její představitele

# data[].attributes.attachment_link.description
Takřka milion korun musí zaplatit provozovatel stahovacího serveru Ulož.to distributorovi filmů CinemArt. A to jako vydání bezdůvodného obohacení za to, že přes opakovaná upozornění umožňoval stahovat z úložiště snímek Šarlatán režisérky Agnieszky Hollandové. Rozhodl o tom ve čtvrtek Městský soud v...

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Svět komiksové literatury žije v posledních týdnech mimořádnou kauzou. Bill Willingham, tvůrce ceněné série Fables, která v temných příbězích propojuje tradiční pohádkové motivy s moderním světem, překvapil oznámením, že se vzdává autorských práv ke svému dílu a přenechává ho k volnému využití. Motivovaly ho k tomu dlouhodobé spory s významným komiksovým nakladatelstvím DC, do jehož stáje Fables patří. Práva uvolnil, protože DC dle jeho slov nedodržuje dřívější dohody, avšak případný soudní spor s obřím nakladatelstvím je mimo jeho časové i finanční možnosti. Komiksový vydavatel se však proti tvůrcovu rozhodnutí brání a tvrdí, že Willingham není oprávněn vzdát se svých autorských práv, jelikož by šlo o porušení některých ustanovení licenční smlouvy, kterou tvůrce s DC uzavřel a jejímž předmětem mělo být i převedení některých práv k dílu výlučně na vydavatelství.

Prostřednictvím ne právě obvyklého sporu lze nahlédnout spletitost, jakou se oblast autorských práv k originálním dílům vyznačuje. Podobně spletitá je i historie tohoto právního odvětví. V tahanicích o to, kdo smí nakládat s určitými díly, v minulosti vznikaly revoluce, redefinovaly se hranice práva i umění a zpochybňovaly se poslední vůle slavných hudebníků.

Od opisu žalmů ke vzpouře

Legendy praví, že prvky ochrany autorského práva lze vysledovat až do šestého století. V tehdejším Irsku se rozhořel spor mezi dvěma opaty raných křesťanských klášterů, svatým Kolumbou a svatým Finiánem z Movilly. Jádrem pře byl opis knihy žalmů, kterou si Finián dovezl ze své cesty do Říma. Jeho žák a přítel Kolumba prosazoval šíření daného textu a značně progresivně argumentoval tím, že slovo Boží obsažené v knize se má dostat k co největšímu počtu adresátů a že vlastníci takových knih mají povinnost jejich obsah zpřístupnit. I přes Finiánův nesouhlas Kolumba nakonec dílo po nocích tajně opsal. A právě na vlastnickém právu k tomuto opisu se přátelé neshodli. Dohodli se alespoň, že rozřešení přenechají autoritě irského velekrále Diarmaita mac Cerbailla.

Irský velekrál měl své rozhodnutí v neprospěch dalšího šíření neautorizovaných kopií odůvodnit slovy: Každé krávě její tele, každé knize její kopii. Přiznal tím zvýšenou ochranu autorovi.

Připravujeme platbu, vyčkejte prosím.

Platbu nelze provést. Opakujte prosím akci později.

# data[].attributes.attachment_link.title
Ve sporech o autorská práva šlo v minulosti o lásku, peníze i o život

# data[].attributes.attachment_link.description
Dějinnou linku tahanic o zacházení s originálními díly lze vysledovat až do 6. století. Tehdy se přeli světci, později spisovatelé či hudební velikáni.

# data[].attributes.attachment_link.description
Celkem 28 řešení od 22 přihlašovatelů hodnotila letos v šestém ročníku oborové soutěže Impuls Logistika osmičlenná odborná porota. Ta se odpovědně zhostila nelehkého úkolu, a proto můžeme vyhlásit vítěze tradičně v pěti kategoriích: Top logistický projekt, Top logistický produkt, Top logistická služba, Top developerské řešení a Eco-Eco.

# data[].attributes.attachment_link.title
Mikročip slaví 65 let. Stále vládne byznysu, domácnostem i zábavě

# data[].attributes.attachment_link.description
Vynález, který vydláždil cestu moderním počítačům, vznikal v laboratoři stranou pozornosti. Jeho úspěch neohrozily ani následné patentové války.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Co znamená kybernetická kriminalita?

Pod pojmem kybernetická kriminalita se rozumí trestná činnost, v níž figuruje určitým způsobem počítač jako souhrn technického a programového vybavení (včetně dat), a to jako:

předmět zájmu této trestné činnosti (s výjimkou té trestné činnosti, jejímž předmětem jsou popsaná zařízení jako věci movité),

nástroj trestné činnosti,

kombinace dvou výše uvedených (typicky, je-li zařízení zneužito jako botnet, skrze který je útočeno na primární cíl útoku).

Pojem kybernetická kriminalita se odvozuje od pojmu kybernetický prostor, případně zkráceně k yberprostor, který označuje virtuální prostředí, které nemá začátek a ani konec, nezná hranice národních států a nelze určit, jak rozsáhlé je.

Přestože existuje několik funkčních definic, pojem kybernetické kriminality není upraven žádnou vyčerpávající, všeobjímající a obecně přijímanou definicí, neboť spolu s růstem možností využívání informačních a komunikačních prostředků roste i možnost jejich zneužívání k páchání trestné činnosti.

Jak na kriminalitu v kyberprostoru pohlíží trestní zákoník?

Trestnou činnost, která je páchaná přímo s využitím ICT technologií nebo ji typicky doprovází projevy v online prostředí, lze rozdělit do těchto kategorií:

Podvody (e-shopy, inzerce, romance scam, phishing apod.)

Hacking (neoprávněný vstup do počítačového systému a jeho zneužití)

Blagging (podvodná žádost o finance často prostřednictvím falešného profilu, např. CEO podvody)

Podvodné e-shopy (často bývají zneužity značky známých společností jako je Alza, Česká pošta, Tesco atd.)

Mravnostní trestné činy (týká se ohrožování výchovy dětí, dětské pornografie, navazování nedovolených kontaktů atd.)

Trestné činy proti autorskému právu (neoprávněné sdílení hudby, filmů, softwaru)

Násilné projevy a hate crime (vydírání, vyhrožování, nebezpečné pronásledování, šíření poplašné zprávy, extrémismus)

V zákoně č. 40/2009 Sb., trestní zákoník, ve znění pozdějších právních předpisů, uvádí tři skutkové podstaty spadající do kategorie majetkových trestných činů, jejichž škodlivost spočívá v samotném zneužití prvků informačních systémů, sítí a dat. Jedná se o:

neoprávněný přístup k počítačovému systému a nosiči informací (§ 230),

opatření a přechovávání přístupového zařízení a hesla k počítačovému systému a jiných takových dat (§ 231),

poškození záznamu v počítačovém systému a na nosiči informací a zásah do vybavení počítače z nedbalosti (§ 232).

Jedná se typicky o hackování, odposlech (sledování komunikace v době, kdy probíhá) a zasahování do dat a systému (jejich změny, poškození). Trestná je rovněž výroba, opatření nebo zpřístupnění virů a dalších zařízení (ať už jde o hardware, nebo software), vytvořených k získání neoprávněného přístupu do počítačového systému nebo sítě elektronických komunikací. Je důležité poznamenat, že takový čin je trestný jen tehdy, je-li vykonán za účelem spáchání jiného trestného činu.

Tip: Braňte se před útočníky a zvyšte ve své firmě kybernetickou bezpečnost. Rádi vám s tím pomůžeme.

Co všechno se označuje jako kyberkriminalita?

Kybernetická kriminalita zahrnuje i trestné činy, jejichž primární skutková podstata je jiná, ale k jejich páchání si pachatel vybral jako prostředek nebo prostředí právě kyberprostor. Takovými trestnými činy jsou nejčastěji (nikoli výlučně):

šíření pornografie (§ 191),

výroba a jiné nakládání s dětskou pornografií (§ 192),

navazování nedovolených kontaktů s dítětem (§ 193b),

porušení autorského práva, práv souvisejících s právem autorským a práv k databázi (§ 270),

hanobení národa, rasy, etnické nebo jiné skupiny osob (§ 355),

podněcování k nenávisti vůči skupině osob nebo k omezování jejich práv a svobod (§ 356),

šíření poplašné zprávy (§ 357),

pomluva (§ 184),

vydírání (§ 175) .

V roce 2021 se podvody v oblasti kybernetické kriminality nejčastěji páchaly mezi soukromými osobami. Častý byl také neoprávněný přístup a poškození záznamu v počítačovém systému, opatření a přechovávání přístupového zařízení a hesla a úvěrové podvody. Stále tedy platí, že nejrozšířenější oblastí trestných činů v rámci ostatní kriminality páchané v kyberprostoru je majetková trestná činnost, nejčastěji:

různá jednání kvalifikovaná jako podvod,

poškozování a zneužití záznamu na nosiči informací,

Dále je pak častá mravnostní trestná činnost v oblasti neoprávněného držení platebního prostředku, a taky porušování autorského práva.

Kybernetická kriminalita z pohledu trendů a statistik

Na prvním místě je třeba konstatovat, že statistické vyhodnocování kybernetické kriminality je značně problematické. Důvodem je to, že se tato kriminalita netýká explicitně stanoveného výčtu skutkových podstat trestných činů a nemá obecně přijímanou definici. Proto klesá výpovědní hodnota zejména mezinárodních statistik a srovnání, jež se tvoří na základě sesbíraných dat podle rozdílných metodik a kritérií.

Z charakteru kybernetických trestných činů se lze dále domnívat, že kybernetická kriminalita oplývá potenciálně velmi vysokou mírou latence. Z praxe víme, že oběť často ani sama nepozná, že se obětí trestné činnosti v kyberprostoru stala. Dalším obecně známým poznatkem je to, že organizace většinou neupozorňují na to, že se staly obětí kybernetického útoku a unikly jim citlivé informace. Nekoresponduje to totiž s jejich obchodními cíli, tudíž ani při zjištění takového činu nedojde k podání trestního oznámení. I tak ale lze z policejních a justičních statistik odvodit určité trendy, kterých bychom si měli být vědomi.

1. trend: Počet případů kybernetické kriminality narůstá

Podle Zprávy o stavu vnitřní bezpečnosti a veřejného pořádku v České republice v roce 2021 (ve srovnání s rokem 2020) trestná činnost spáchaná prostřednictvím internetu i jiných sítí zaznamenala v roce 2021 nárůst na 9 518 skutků (+1 445, +17,8 %).

Vývoj kybernetické kriminality 2011-2021

2. trend: Běžná kriminalita se přesouvá do kyberprostoru

Tento trend značně urychlila pandemie covid-19, kvůli které se do kyberprostoru přesunula celá řada aktivit z reálného světa - jako je nakupování, vzdělávání, pracovní a osobní setkávání či volnočasové aktivity.

Řada škol se takto dopouštěla porušení zabezpečení osobních údajů dětí, když na internetu sdílela záznamy z výuky, na kterých byly obrazové záznamy dětí a jejich jméno a příjmení, tedy tzv. sdružený osobní údaj. S rozmachem videokonferencí, k jejichž připojení stačí jednoduchý odkaz bez nutnosti autentizace, stoupl rovněž počet případů tzv. „Zoom bombing". Ten spočívá v narušení průběhu konference zpravidla pohoršujícím nebo jinak nevhodným obsahem, typicky např. fotografií holého pozadí.

Pandemie rovněž inspirovala i poměrně mnoho čilých obchodníků, kteří mají v oblibě zejména seniory. Tito obchodníci na internetu začali pružně nabízet léky na covid „se zaručeným účinkem", respirátory FFP3, jejichž prodej Ministerstvo zdravotnictví mimořádně zakázalo, a mnohé další.

3. trend: Objevují se stále nové formy kybernetické kriminality

Tyto formy většinou zahrnují sociální inženýrství. Jedna z posledních forem, kterou jsme zaznamenali v poslední době je blagging - podvodná žádost o finance často prostřednictvím falešného profilu, např. CEO podvody.

4. trend: Častější případy sofistikovaných trestných činů

Stále častěji se objevují případy sofistikovaných trestných činů, k jejichž provedení je třeba expertních znalostí hackerů. Meziročně stoupl počet skutků tzv. hackingu (ve smyslu útoků na počítačové systémy s následným vydíráním) o 45 %. Tento jev souvisí s rozmachem „cybercrime-as-a-service", kdy se provádění kybernetických útoků nabízí a poptává jako služba, zejména prostřednictvím darknetu.

5. trend: Legalizace výnosů z trestné činnosti a zametání stop prostřednictvím kryptoměn

Zpráva o činnosti Státního zastupitelství za rok 2021 uvádí, že: „Drtivá většina finančních prostředků pocházejících z kybernetické majetkové trestné činnosti je přeposílaná do zahraničních peněžních institucí nebo okamžitě převedena na některou z kryptoměn. Za uplynulé období lze pozorovat masivní využívání virtuálních měn (kryptoměn) jako prostředku k zametení stop a současně i k legalizaci výnosů z trestné činnosti."

Stíhání kybernetické kriminality

Oblast odhalování a objasňování kybernetické kriminality spadá v ČR primárně do působnosti Služby kriminální policie a vyšetřování Policie ČR. Ke dni 1. 1. 2023 se v jejím rámci zřídil nový samostatný útvar s celostátní působností, a to Národní centrála proti terorismu, extremismu a kybernetické kriminalitě.

Do této doby působnost vykonávala sekce kybernetické kriminality Národní centrály proti organizovanému zločinu. Vzhledem k tomu, že hranice kyberprostoru neodpovídají geopolitickému uspořádání země, je nutností mezinárodní spolupráce při vyšetřování a potírání kybernetické kriminality. V praxi dochází ke vzájemné pomoci zejména v oblasti opatřování důkazů, zadržování a vydávání pachatelů. Nejdůležitější platformou pro takovou spolupráci je Eurojust. V oblasti kyberkriminality dochází k pozvolnému nárůstu případů žádostí o spolupráci - jedná se o pátý nejčastější zastoupený druh kriminality.

Dalším orgánem, který se zásadně podílí na detekci a potírání závažné kybernetické kriminality, je Vojenské zpravodajství. Dne 1. 7. 2021 vešla v platnost novela zákona č. 289/2005 Sb., o Vojenském zpravodajství, která této zpravodajské službě umožňuje za splnění zákonných podmínek provádět cílenou detekci kybernetických útoků a hrozeb majících původ v zahraničí a směřujících proti důležitým zájmům státu.

Jak se kyberkriminalita vyšetřuje?

Počítačová kriminalita se často vyšetřuje za pomoci provozních a lokalizačních údajů, které povinně ze zákona uchovávají telekomunikační operátoři. Ty je poskytují vyšetřovatelům, kteří z nich dokáží určit, na jaké webové stránky podezřelý přistupoval, s kým komunikoval, a kde se u toho fyzicky nacházel.

V praxi naráží orgány činné v trestním řízení na celou řadu překážek, pokud jde o vyšetřování a sběr důkazů pro trestní řízení. V mnohých případech kybernetické kriminality nejsou k dispozici účinné procesní nástroje, které by napomohly ke zjištění pachatele a k rozkrytí jeho trestné činnosti. Účinnému vyhledávání a zajišťování důkazů brání zejména rigidní procesní úprava získávání elektronických důkazů jak v tuzemsku, tak i v zahraničí. Dalším trvalým handicapem obránců zákona je disproporce mezi množstvím technicky schopných pachatelů kybernetické kriminality na straně jedné a IT specialistů v řadách orgánů činných v trestním řízení na straně druhé.

Prevence jako důležitá součást boje proti kriminalitě v kyberprostoru

Potírání kybernetické kriminality nezahrnuje pouze reaktivní úkony na zjištěné události s charakterem trestné činnosti. Policie ČR má ze zákona povinnost rovněž vyvíjet činnost k předcházení a prevenci kriminality. Tu zajišťují v rámci své činnosti jednotlivá krajská ředitelství Policie ČR. Vedle policie prevenci zajišťuje Národní úřad pro kybernetickou a informační bezpečnost, řada subjektů z akademické sféry, neziskové organizace, kraje, obce, psychologové a další.

Prevenci cílí zejména na žáky základních a středních škol a na jejich rodiče. Právě rodiče jsou podle preventistů nejdůležitější cílovou skupinou, protože nezdravé návyky (jako je přílišná sdílnost osobních údajů a informací o sobě na sociálních sítích nebo nadměrné používání technických zařízení) děti od rodičů snadno přebírají. Preventisté Policie ČR se u dětí nejčastěji setkávají s případy kyberšikany, sextingu a následného vydírání. Sexting týkající se dětí do 18 let je trestný:

pro osobu, která materiál pornografického charakteru zobrazující dítě rozesílá,

pro osoby, které materiál skladují,

pro osoby, které na dítě činí nátlak nebo jej jinak přimějí či motivují k výrobě pornografického díla.

Prevenci v oblasti kybernetické kriminality se věnuje celá řada webů, například:

Edukace je ta nejlepší prevence

Čím více se pohybujeme v kybernetickém prostoru, tím více se do něj přesouvá též pozornost pachatelů trestné činnosti. Stoupající tendence nápadu kybernetické kriminality lze předpokládat i v následujících letech. Proto je nutné, abychom byli při pohybu v kyberprostoru obezřetní, obeznamovali jsme se s novými hrozbami, chránili své soukromí a edukovali v tomto smyslu své okolí.

Zásadní výzvou pro zákonodárce je úprava současných právních předpisů tak, aby orgány činné v trestním řízení měly dostatečné nástroje a možnosti k účinnému potírání kybernetické kriminality, aby nebylo na druhé straně nadměrně zasahováno do soukromí osob. Současné podmínky beze sporu nahrávají spíše pachatelům, neboť objasněnost kybernetické kriminality činí pouhých 8 %.

# data[].attributes.attachment_link.title
Co je kyberkriminalita a jak ji řeší české právo? | NGSS

# data[].attributes.attachment_link.description
Trestná činnost se v době moderních technologií rychle proměňuje. Jak definuje české právo kriminalitu v kyberprostoru a jak jí účinně předcházet?

# data[].attributes.attachment_link.title
Co jsou to kybernetické hrozby | Kybernetická bezpečnost | Aptien

# data[].attributes.attachment_link.description
V tomto článku se dozvíte, cop jsou to kybernetické hrozby

# data[].attributes.attachment_link.title
Nová evropská směrnice zpřísňuje oblast kyberbezpečnosti, dotkne se několika tisíců firem

# data[].attributes.attachment_link.description
Evropská směrnice NIS2 má za cíl zvýšit standard kybernetické bezpečnosti v Evropské unii. I v Česku dopadne v různé míře na řadu strategických odvětví ekonomiky, přičemž se týká středních nebo velkých podniků. Tedy pokud zaměstnávají 50 a více lidí nebo dosahují ročního obratu nebo bilanční sumy...

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
U počítačů i smartphonů už jsme si zvykli na nutnost ochrany před kybernetickými útoky. U aut to tak intuitivní není. Dlouho si ani automobilky neuvědomovaly, že jsou to komplexní počítače na kolech a spíše než na ochranu, myslely na přidávání nových funkcí. Změna je však na cestě.

V červenci 2024 začne platit předpis č. 155, podle kterého všechna nová auta prodávaná na území EU musí být chráněna proti kybernetickým útokům. Každý model musí projít homologací.

Nejčastější kybernetické útoky na automobily.

Bezpečností agentura Upstream Security za poslední rok registrovala 1 173 kybernetických útoků vedených proti automobilům. K více než třetině útoků se využívá nedostatečné šifrování komunikace řídících jednotek automobilu se servery. Pětina útoků zneužívá chyb v protokolu elektronických klíčů pro odemknutí vozu či nastartování. Další rizikové faktory jsou samotné řídící jednotky vozu, infotainment a jeho komunikační rozhraní, přes které auto častokrát řidiči připojí k mobilním sítím nebo dokonce Wi-Fi. Zneužito může být i připojení smartphonu s aplikacemi třetích stran.

Na toto všechno budou muset nyní výrobci s uvedením vozu do prodeje myslet. Kvůli komplexnosti moderních automobilů se však nepočítá s testováním hotových vozů, ale s prověřováním jednotlivých komponent. Automobilky už s tím vším počítají přímo při vývoji vozu a využívá i vlastních simulovaných útoků, aby bezpečnost komponent ověřili. K testům se využívají různé laboratoře, v Česku s homologací pomůže například testovací pracoviště společnosti TÜV SÜD Czech v Bezděčíně u Mladé Boleslavi.

Základní poučky, jak svůj automobil preventivně chránit.

Samozřejmě však nestačí otestování a ochrana při vývoji a výrobě. Automobily se tak s novým předpisem dostanou do podobného stavu jako výrobci spotřební elektroniky. Budou tak muset aktivně reagovat na bezpečnostní incidenty a řešit případná opravy v případě kybernetického útoku.

Řidiči si budou muset zvykat na pravidelné bezpečností aktualizace, které budou řešit kybernetické zranitelnosti vozu. Automobilky navíc veškeré události a případné opravy musí zaznamenávat do protokolu, který budou muset jednou ročně předat testovacím agenturám kvůli prodloužení platnosti homologace. Cílem je samozřejmě zvýšení bezpečnosti vozů.

Zdroj: Tisková zpráva

# data[].attributes.attachment_link.title
Auta jsou počítače na kolech a jejich kybernetická bezpečnost je mizerná. Od příštího července musí mít homologaci

# data[].attributes.attachment_link.description
U počítačů i smartphonů už jsme si zvykli na nutnost ochrany před kybernetickými útoky. U aut to tak intuitivní není. Dlouho si ani automobilky neuvědomovaly, že jsou to komplexní počítače na kolech a spíše než na ochranu, myslely na

# data[].attributes.headline
NÚKIB návrh nového zákona o kybernetické bezpečnosti

# data[].attributes.subject
NÚKIB návrh nového zákona o kybernetické bezpečnosti

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Návrh nového zákona o kybernetické bezpečnosti stihl Národní úřad pro kybernetickou a informační bezpečnost (NÚKIB) odeslat na Legislativní radu vlády (LRV) ještě před Vánoci. K posunu termínu - počítalo se s koncem listopadu - vedla snaha NÚKIB o co nejmenší počet rozporů s připomínkovými místy.

Cílem nového zákona je především posílit kybernetickou bezpečnost České republiky. Návrh přináší i nové procesy a nástroje, zároveň zjednodušuje a zpřehledňuje právní úpravu. „Bez kvalitní a moderní právní úpravy v oblasti kybernetické bezpečnosti se Česká republika v budoucnu neobejde. Práce spojená s přípravou nového zákona byla náročná. Vytvořili jsme však normu, která státu a občanům zajistí vyšší ochranu," vysvětluje ředitel NÚKIB Lukáš Kintr.

NÚKIB při tvorbě nové normy využil několikaleté zkušenosti získané praxí při práci s aktuálně platnou legislativou. Celosvětový vývoj v oblasti kybernetické bezpečnosti však ukázal nezbytnost vzniku nového zákona. Evropská unie proto v prosinci 2022 schválila novou bezpečnostní směrnici, tzv. NIS2. Právě její zavedení do českého právního řádu je jedním z hlavních úkolů připravovaného zákona. Návrh počítá s několikanásobným rozšířením počtu regulovaných subjektů. Předpokládá se, že z nynějších přibližně 400 tento počet stoupne na více než 6 000 subjektů (poskytovatelů). Ty se pak budou rozdělovat do dvou kategorií - poskytovatelé v režimu vyšších povinností a poskytovatelé v režimu nižších povinností. Toto rozdělení ovlivní např. i povinnost hlášení kybernetických incidentů. Pro poskytovatele v režimu nižších povinností budou podmínky mírnější, u vyšších zůstanou zachovány v současné podobě.

Návrh zákona také obsahuje mechanismus prověřování bezpečnosti dodavatelského řetězce. NÚKIB tak naplnil požadavek Bezpečnostní rady státu, který mu přímo ukládá připravit návrh zákona k navýšení bezpečnosti dodavatelských řetězců strategické infrastruktury státu v oblasti informačních a komunikačních technologií. Nová právní úprava navržená NÚKIB dává státu nástroj, kterým bude moci omezit závislost na dodavatelích, kteří představují strategickou hrozbu. „Prověřování dodavatelských řetězců se dotkne jen omezené skupiny poskytovatelů v režimu vyšších povinností, tzv. poskytovatelů strategicky významných služeb, tedy reálně zhruba 150 subjektů," doplňuje Lukáš Kintr.

Základním nástrojem pro veškerou komunikaci ze strany poskytovatelů s NÚKIB bude Portál NÚKIB. Ten díky samoobslužnosti a automatizaci ve velké míře přispěje k odstranění administrativní zátěže jak pro regulované subjekty, tak pro NÚKIB samotný.
Meziresortní připomínkové řízení
V případě návrhu nového zákona o kybernetické bezpečnosti se sešlo 886 připomínek od 51 připomínkových míst. Pro úplnost je dobré dodat, že u podobných norem s celospolečenským dopadem a širokou působností není vyšší množství připomínek ničím úplně výjimečným. Akceptována nebyla přibližně jedna třetina z nich. Okolo dvou třetin, tedy bylo buď akceptováno, akceptováno částečně nebo došlo k vysvětlení nejasností. Neakceptovány pak byly většinou připomínky mířící proti tzv. mechanismu na posuzování bezpečnosti dodavatelského řetězce. A to proto, že navrhovaly úpravy, které by způsobily jeho nefunkčnost. Přehledně zpracované základní informace k meziresortnímu připomínkovému řízení naleznete zde.
„Mimo části rozporů s ministerstvy financí a dopravy a Českým telekomunikačním úřadem, které se týkají dílčích otázek v rámci nastavení mechanismu bezpečnosti dodavatelského řetězce, se nám povedlo vypořádat všechny připomínky ze strany státní správy. Jednání jsme vedli skutečně do poslední chvíle. I když to způsobilo posun v termínu odeslání materiálu na Legislativní radu vlády, povedlo se nám díky tomu vyřešit velkou část počátečních rozporů," dodává ředitel NÚKIB Kintr k meziresortnímu připomínkovému řízení.
Směrnice NIS2 by měla být dle požadavků EU zapracována do české legislativy nejpozději do října 2024. NÚKIB od začátku příprav návrhu nového zákona dělá vše pro to, aby tuto transpoziční lhůtu splnil. Přestože dodržení termínu není od určité fáze legislativního procesu v jeho moci, zejména v otázce délky projednání zákona v Poslanecké sněmovně ČR, stále činí vše pro to, aby stanovený termín byl splněn. Veškeré informace týkající se připravované legislativy naleznete na webových stránkách nis2.nukib.gov.cz, které NÚKIB zřídil k tomuto účelu a jsou průběžně aktualizovány.

Návrh nového zákona o kybernetické bezpečnosti stihl Národní úřad pro kybernetickou a informační bezpečnost (NÚKIB) odeslat na Legislativní radu vlády (LRV) ještě před Vánoci. K posunu termínu - počítalo se s koncem listopadu - vedla snaha NÚKIB o co nejmenší počet rozporů s připomínkovými místy.

Cílem nového zákona je především posílit kybernetickou bezpečnost České republiky. Návrh přináší i nové procesy a nástroje, zároveň zjednodušuje a zpřehledňuje právní úpravu. „Bez kvalitní a moderní právní úpravy v oblasti kybernetické bezpečnosti se Česká republika v budoucnu neobejde. Práce spojená s přípravou nového zákona byla náročná. Vytvořili jsme však normu, která státu a občanům zajistí vyšší ochranu," vysvětluje ředitel NÚKIB Lukáš Kintr.

NÚKIB při tvorbě nové normy využil několikaleté zkušenosti získané praxí při práci s aktuálně platnou legislativou. Celosvětový vývoj v oblasti kybernetické bezpečnosti však ukázal nezbytnost vzniku nového zákona. Evropská unie proto v prosinci 2022 schválila novou bezpečnostní směrnici, tzv. NIS2. Právě její zavedení do českého právního řádu je jedním z hlavních úkolů připravovaného zákona. Návrh počítá s několikanásobným rozšířením počtu regulovaných subjektů. Předpokládá se, že z nynějších přibližně 400 tento počet stoupne na více než 6 000 subjektů (poskytovatelů). Ty se pak budou rozdělovat do dvou kategorií - poskytovatelé v režimu vyšších povinností a poskytovatelé v režimu nižších povinností. Toto rozdělení ovlivní např. i povinnost hlášení kybernetických incidentů. Pro poskytovatele v režimu nižších povinností budou podmínky mírnější, u vyšších zůstanou zachovány v současné podobě.

Návrh zákona také obsahuje mechanismus prověřování bezpečnosti dodavatelského řetězce. NÚKIB tak naplnil požadavek Bezpečnostní rady státu, který mu přímo ukládá připravit návrh zákona k navýšení bezpečnosti dodavatelských řetězců strategické infrastruktury státu v oblasti informačních a komunikačních technologií. Nová právní úprava navržená NÚKIB dává státu nástroj, kterým bude moci omezit závislost na dodavatelích, kteří představují strategickou hrozbu. „Prověřování dodavatelských řetězců se dotkne jen omezené skupiny poskytovatelů v režimu vyšších povinností, tzv. poskytovatelů strategicky významných služeb, tedy reálně zhruba 150 subjektů," doplňuje Lukáš Kintr.

Základním nástrojem pro veškerou komunikaci ze strany poskytovatelů s NÚKIB bude Portál NÚKIB. Ten díky samoobslužnosti a automatizaci ve velké míře přispěje k odstranění administrativní zátěže jak pro regulované subjekty, tak pro NÚKIB samotný.

Meziresortní připomínkové řízení

V případě návrhu nového zákona o kybernetické bezpečnosti se sešlo 886 připomínek od 51 připomínkových míst. Pro úplnost je dobré dodat, že u podobných norem s celospolečenským dopadem a širokou působností není vyšší množství připomínek ničím úplně výjimečným. Akceptována nebyla přibližně jedna třetina z nich. Okolo dvou třetin, tedy bylo buď akceptováno, akceptováno částečně nebo došlo k vysvětlení nejasností. Neakceptovány pak byly většinou připomínky mířící proti tzv. mechanismu na posuzování bezpečnosti dodavatelského řetězce. A to proto, že navrhovaly úpravy, které by způsobily jeho nefunkčnost. Přehledně zpracované základní informace k meziresortnímu připomínkovému řízení naleznete zde.

„Mimo části rozporů s ministerstvy financí a dopravy a Českým telekomunikačním úřadem, které se týkají dílčích otázek v rámci nastavení mechanismu bezpečnosti dodavatelského řetězce, se nám povedlo vypořádat všechny připomínky ze strany státní správy. Jednání jsme vedli skutečně do poslední chvíle. I když to způsobilo posun v termínu odeslání materiálu na Legislativní radu vlády, povedlo se nám díky tomu vyřešit velkou část počátečních rozporů," dodává ředitel NÚKIB Kintr k meziresortnímu připomínkovému řízení.

Směrnice NIS2 by měla být dle požadavků EU zapracována do české legislativy nejpozději do října 2024. NÚKIB od začátku příprav návrhu nového zákona dělá vše pro to, aby tuto transpoziční lhůtu splnil. Přestože dodržení termínu není od určité fáze legislativního procesu v jeho moci, zejména v otázce délky projednání zákona v Poslanecké sněmovně ČR, stále činí vše pro to, aby stanovený termín byl splněn. Veškeré informace týkající se připravované legislativy naleznete na webových stránkách nis2.nukib.gov.cz, které NÚKIB zřídil k tomuto účelu a jsou průběžně aktualizovány.

# data[].attributes.attachment_link.title
NÚKIB odeslal návrh nového zákona o kybernetické bezpečnosti Legislativní radě vlády

# data[].attributes.attachment_link.description
Národní úřad pro kybernetickou a informační bezpečnost

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Všechny technologické společnosti, které dnes vídáme ve zpravodajských titulcích, to vědí. Ať už je to ChatGPT, technologie, která s vámi plynule vede rozhovor o prakticky jakémkoliv tématu, nebo Dall-E, která vám na textové zadání namaluje obrázek, všude stála na počátku stejná potrava pro tyto umělé neuronové sítě - obsah. Tvůrci systémů to nenápadně maskují, když tento obsah, tato data použitá pro učení svých systémů, označují jako „tréninková data" nebo „učení bez dohledu" (tzv. unsupervised learning). Bez takového obsahu by tyto nástroje jednoduše neexistovaly.

Server Lupa.cz slaví 25. narozeniny. K výročí vám nabídneme sérii textů, podcastů a offline diskusí k dopadům AI na podobu internetu. Vše najdete na této speciální stránce.

Generativní systémy umělé inteligence jsou závislé na stahování obsahu ohromného počtu webových stránek. Ukazuje se, že při takovém masivním procházení webu jen omezeně berou v potaz, zda autor obsah zveřejnil se svolením k takovému užití. Kdo věří, že tyto systémy, podobně jako třeba internetové vyhledávače, respektují zavedené standardy pro zákaz crawlování obsahu (například tzv. robots.txt), je bohužel naivní.

Diskuse o využívání sofistikovaných technologií umělé inteligence v posledních měsících zjevně vycházejí z jedné veliké bezmoci a zoufalství. Z přesvědčení, že velké nadnárodní společnosti zabývající se umělou inteligencí si budou dělat, co chtějí, a my nemůžeme dělat nic nebo jen velmi málo, aby se tak nedělo. Kolikrát jsem byl v posledních týdnech na toto téma konfrontován rozhozením rukou a konstatováním v duchu „pokrok nezastavíš" nebo ještě výmluvnějším „co je na internetu, je přece pro všechny zadarmo, ne?". I snaha o přirovnání k internetovým vyhledávačům v tomto případě pokulhává, protože v jejich případě mají provozovatelé webů možnost o užití obsahu pomocí standardizovaných nástrojů rozhodovat a zároveň jim přivádí nějakou návštěvnost.

Nechápejte mě špatně. Umělá inteligence bez pochyb je důležitým pokrokem pro celou společnost. Není ale zároveň pochyb, že všechny tyto systémy vznikají s cílem vytvářet pro jejich autory a provozovatele v budoucnu zisk. Zrovna velké, nadnárodní technologické společnosti navíc mají dostatek prostředků na to, aby tento pokrok budovaly na pevných nohách tréninkových dat, které získají v souladu s hodnotami, které ve společnosti snad ještě stále vnímá většina stejným způsobem.

Všichni tvůrci obsahu by měli začít zvažovat svůj dlouhodobý přístup k těmto generativním systémům umělé inteligence, protože tyto systémy od nich v současné době získávají to nejdůležitější pro své fungování zcela zdarma. Na pozoru by měli být také autoři fotografií a provozovatelé fotobank, jejichž obsah je dostupný online, stejně jako fotografie běžných uživatelů sociálních sítí, nebo třeba programátoři, kteří pro hostování svých projektů používají nástroje jako GitHub.

Není divu, že se v závěru loňského roku objevily první iniciativy jako „ No AI Art ", které nezákonné vytěžování obsahu umělců hlasitě kritizují a připomínají, že systémy jako Dall-E nebo Midjourney generují obrázky ze zadaných vět díky modelům, které byly bez souhlasu autorů postaveny a naučeny na stovkách tisíc umělecký děl a fotografií autorů, kteří k tomu nikdy neudělili souhlas.

Situace je pro všechny tvůrce obsahu komplikovaná kvůli složité důkazní situaci. O něco horší je to pak s psaným textem než třeba s obrazovými díly. Obsah vystavený online je z principu dostupný komukoliv, pokud přístup k němu není nějak fyzicky limitován, například nutností přihlášení. Určit, zda váš obsah byl použit tvůrcem modelu pro umělou inteligenci, spolehlivě nelze, pokud tvůrce modelu nedá k dispozici soubor vstupních dat, která pro učení systému použil. Ironický úsměv na tváři pak vzbuzují projekty jako haveibeentrained.com, které nabízí autorům obrazových děl opt-outovat svá díla z některých používaných datových sad pro učení systémů umělé inteligence, pokud je autoři v systému všechny vůbec dohledají a označí.

Evropská komise v květnu 2021 předložila do legislativního procesu návrh nařízení, kterým se mají stanovit pravidla pro umělou inteligenci, tzv. AI Act. Návrh je od té doby stále v legislativním procesu. V textu předpisu se dočtete, že ambicí návrhu je mimo jiné řešit výzvy v této oblasti, jako je neprůhlednost systémů umělé inteligence, aby bylo možno zajistit jejich kompatibilitu se základními právy EU.

Bude bez pochyby důležité, aby se v probíhajícím legislativním procesu podařilo zapracovat všechny dosavadní zkušenosti, i ve vztahu k tzv. tréninkovým datům. Tyto výzvy, se kterými se oblast umělé inteligence potýkala vždy a od svého vzniku, se až dnes zásadním způsobem začnou zviditelňovat díky popularizaci nástrojů, které začnou být dostupné pro velké masy uživatelů. Proti tomu budou stát argumenty, že Evropa bude v oblasti umělé inteligence zaostávat, když zbytek světa je díky svému liberálnějšímu a otevřenějšímu přístupu k technologiím umělé inteligence vstřícnější. Pravda bude, jak to tak bývá, někde uprostřed.

Zajímavé bude sledovat dopady do již existující legislativy, jakou je například tzv. Copyright směrnice (Směrnice o Evropském právu na jednotném digitálním trhu). Evropští vydavatelé strávili posledních téměř 10 let bojem s nadnárodními technologickými giganty o nárok na spravedlivou odměnu za užívání jejich obsahu online platformami. Výsledkem byla v roce 2018 směrnice o autorském právu na jednotném digitálním trhu.

Vydavatelé argumentovali zejména tím, že ve výsledcích hledání dominantních internetových vyhledávačů dochází na straně platforem k monetizaci jejich obsahu, za což nadnárodní platformy vydavatelům a autorům nic neplatí. Nejspíše jste si všimli, že od konce roku 2022 ukazuje tuzemská mutace Google vyhledávání u některých výsledků jen prosté odkazy, bez tzv. snippetu. Krátce před tím, než transpozice této Evropské směrnice začala platit v českém právním řádu, totiž společnosti Google a Meta upravily na konci roku 2022 své služby tak, aby obsah médií údajně přestaly užívat, a vydavatelům tudíž nemusely hradit odpovídající odměnu. K neužívání obsahu vydavatelů ale ve skutečnosti platformy nikdy nepřistoupily.

Je zřejmé, že toto tažení autorů a vydavatelů proti velkým nadnárodním platformám získá s nástupem umělé inteligence zcela nový rozměr. Právě díky nastupující popularizaci nástrojů umělé inteligence se ukáže, jaká je v případě technologických gigantů skutečná míra bezplatného užívání obsahu, který jim nepatří. S odstupem let bude zjevné, jak se v důsledku toho navýší platby, které budou muset platformy hradit autorům a vydavatelům po celém světě. Tvůrci obsahu zcela jistě nebudou chtít zůstat těmi, kdo bezplatně odvádějí práci pro nadnárodní hráče, kteří jsou navíc téměř všude po světě v dominantním postavení na svých trzích.

# data[].attributes.attachment_link.title
Umělá inteligence jako krádež za bílého dne - Lupa.cz

# data[].attributes.attachment_link.description
Pokud jste někdy na internetu napsali článek, nahráli fotografii, přispěli do otevřeného zdrojového kódu nebo třeba vložili komentář do diskuse, odvedli...

# data[].attributes.attachment_link.title
Používání umělé inteligence je dobrovolné. Ale jen dočasně

# data[].attributes.attachment_link.description
V Česku využívá umělou inteligenci 40 procent firem. Dalších 35 procent se na ni chystá. Bez ní uspět nepůjde.

# data[].attributes.headline
Digitální technologie v každodenním životě

# data[].attributes.subject
Digitální technologie v každodenním životě

# data[].attributes.attachment_link.title
#1 Digitální technologie v každodenním životě (Host: J. Wagner)

# data[].attributes.attachment_link.title
Tréninkem umělé inteligence na našich snímcích jste porušili autorská práva, tvrdí fotobanka v žalobě - Lupa.cz

# data[].attributes.attachment_link.description
Fotobanka Getty Images žaluje v USA za porušení autorských práv společnost, která na jejích snímcích trénovala kreativní model umělé inteligence…

# data[].attributes.attachment_link.title
#11 Autorská práva a licence (host: Václav Maněna)

# data[].attributes.attachment_link.title
Jan Vobořil: Autorské právo a licence Creative Commons | Wikimedia Česká republika

# data[].attributes.attachment_link.title
Jak se chovat na internetu a sociálních sítích? | PortálDigi

# data[].attributes.attachment_link.description
Netiketa. Už jste toto slovo slyšeli? Ne, opravdu jsme se nespletli a opravdu jsme nechtěli napsat etiketa. Ale nejsme od smyslu tohoto slova vůbec daleko. Netiketa je ustálený název pro obecná pravidla vhodného chování uživatele internetu. Jedná se o pomyslnou sbírku pravidel a zásad, která by se měla dodržovat v internetovém světě. […] Read More →

# data[].attributes.attachment_link.title
Jak se nestat e-mailovým buranem? Buďte struční

# data[].attributes.attachment_link.description
Desítky přijatých e-mailů denně. A jen pár z toho stojí za přečtení. To, co mělo být původně nástrojem efektivnější komunikace, se dnes často stává spíše brzdou. Pisatel na to nesmí zapomínat.