# data[].attributes.body
És una conducta associada al son, que consisteix en balanceig o cops rítmics del cap, i en alguns casos del cos sencer.

Els moviments del cap són més importants que els del cos, es diu que els del cos són més secundaris.
Els moviments poden ser regulars o intermitents, encara que en la majoria de casos són suaus, però poden resultar violentes fins al punt de fer-se mal.
El Jactatio Capitis sol transcorri entre els 8 i 24 mesos d'edat, és estrany trobar-se aquest trastorn en l'adolescència.
Si no existeix cap malaltia orgànica, aquests moviments rítmics poden ser causats per factors com tensió emocional.

# data[].attributes.body
- És una alteració o una parasòmnia on s'evidencien comportaments anormals durant les hores de son.
- Una persona amb somnilòquia emet sons o diu paraules mentre dorm, amb total absència de voluntat de part seva.
- Pot variar la intensitat amb què parla, podent presentar-se com a crits forts o simples murmuris
- Poden existir mostres d'emoció: plors o rialles.
- La persona que el pateix només pot parlar per pocs minuts o segons, sense la necessitat que hi hagi un record posterior d'haver parlat adormit.
- El contingut de les paraules que es diuen  sovint no són intel·ligibles. La persona pot establir conversa fins i tot amb una altra persona o fer monòlegs petits en el seu somni.

# data[].attributes.body
Es caracteritza per moviments no funcionals de la mandíbula de manera voluntària o involuntària produint un grinyolament característic.
Es considera que aquest fenomen està regulat pel sistema nerviós central i influït per factors perifèrics.
L'edat crítica per a aquesta malaltia és entre els 7 i 10 anys, que correspon amb el període de dentició mixta, i que tendeix a disminuir a mesura que augmenta l'edat ja que s'estableixen patrons d'oclusió més estables en erupcionar els primers molars i incisius permanents.
El símptoma més característic i comú és el soroll produït pel grinyolament dentari durant la nit. Es tracta d'un soroll bastant intens, que succeeix en repetides ocasions al llarg temps i que sol anar acompanyat de desgast de les superfícies dentàries.

# data[].attributes.body
Causes que condicionen el son:
Tot i que no hi ha gaires causes concretes, és una conducta poc freqüent durant el son pot donar-se quan els nens han viscut epidodis d'estrés. Això pot provocar episodis de sonambulisme, que es poden confondre amb malsons i terrors nocturns. També si els infants no porten uns horaris fixes o un cert ordre de la son poden patir aquests episodis de sonambulisme.

# data[].attributes.body
-És un somni que pot provocar intensa por, ansietat o desconcert.
-No són reals, ni són premonicions
-Durant el somni REM, es tenen somnis i de vegades poden ser aterridors o inquietants.
-No són patològiques
-Són normals en la infància,  generalment comencen abans dels 10 anys
-Són  més comuns en les nenes
-Els malsons poden desencadenar-se per fets aparentment rutinaris
-Poden ser una forma en la qual el nostre cervell maneja les tensions i temors de la vida quotidiana.