# data[].attributes.body
Zörgő lábú szél osont át az erdei tisztáson. Egy fánál megállt, fázósan köhögött, panaszkodott:

– Elvesztettem a virágillatot!

Nedves, hűvös sóhajától tétován röpködni kezdtek a piros falevelek. Az aggódó, kicsi sündisznók összenéztek, és szapora döcögéssel hordani kezdték rejtekhelyükre a derékaljnak valót.

– Ennek fele sem tréfa! – mordult fel Mackó bácsi, amikor észrevette, hogy a vadméhek bezárták orra előtt a mézecskés odút. – Itt az ideje, hogy összehívjam téli álomra készülődő népemet a nagy, őszi számadásra!

A Kerekerdőben úgy szokás, hogy ősszel mindenki beszámol az erdő urának, Mackó bácsinak arról, menyit dolgozott és mi mindent gyűjtött a nyáron. Uhu bácsi szálkás ákombákomokkal feljegyzi ezeket az adatokat az erdő nagykönyvébe, és a legszorgalmasabbak nevét virágporból készült aranyfestékkel írja be. Ez ám a nagy kitüntetés! Elmegy a híre fától fáig!

Ezért hát Mackó bácsi mindjárt kidoboltatta a harkállyal egy bükkfa kopogós derekán, hogy mindenki sorakozzék fel a tisztáson, kezdődik a nagy számadás! A parancsnak mindenki eleget tett.

Jött a hörcsög büszkén jelenteni, hogy hány pofára való gabonát gyűjtött. Borzék elmondták, hogy éjt nappallá téve hány cső kukoricát fuvaroztak haza A méhek meg a hangyák sem szégyenkeztek, de nekik már amúgy is nagyon jó hírnevük volt. Mackó bácsi elégedetten nézte a szorgalmas népet, a serény mezei egereket, a fontoskodó sündisznókat.

-Remélem, nem lesz ínség a télen, még akkor sem, ha hosszúra szabják a hótakarót. Ugye, mókuskák?

A mókusnemzetség tajgai büszkén válaszoltak:

– Mindent megszereztünk, ami tőlünk tellett! -És sorolták sorra, hogy ki mennyi diót, mogyorót, áfonyát hordott össze; hogyan bélelte ki frissen gyűjtött mohával az otthonát és tömködte be vele a repedéseket – egyszóval, hogy mennyi hasznos munkát végzett.

Csak egy kis mókus hallgatott nagy bölcsen a sor végén, azt remélve, hogy őt senki sem veszi észre: a kisi Mókus Péter. De nem volt szerencséje, mert Mackó bácsi hirtelen feléje fordult.

– Hát te…Halljuk, mit dolgoztál a nyáron? Nem vagy ölbeli gyerek!

Várakozó csend lett. Mindenki odanézett. A mókuska szeretett volna a föld alá süllyedni szégyenében, de a föld nem nyílt meg, és neki felelnie kellett. A sunyi róka, aki egy bokorból leste az egész gyülekezetet, odasúgta:

– Hazudj nekik valamit!

Mókus Péter is egy pillanatig erre gondolt, de aztán úgy érezte, hogyha most hazudna, hát soha többé nem tudna vidáman belenézni a patak tükrébe. Ezért inkább nagyot sóhajtott, és kibökte:

– Én egész nyáron játszottam és bukfenceztem!

– Feneketlen mézes bödön! – kiáltott Mackó bácsi. Mindenki felhördült a meglepetéstől, de legjobban a mókusnemzetség tajai.

– Szégyent hoz ránk ez a haszontalan!

– Poroljátok ki a bundáját! – vicsorgott a hörcsög.

– Nem engedem! Nem hagyom! – ugrott oda Mókus mama, és magához ölelte a fiacskáját.

– Mi az , hogy nem hagyod? – Hallatszott innen is, onnan is. – Meg kell leckéztetni a naplopót!

Akkora zsivaj kerekedett, hogy Mackó bácsi elbömbölte magát:

– Csend legyen!

Erre mindenki lejjebb vitte a hangját és ismét hallani lehetett, hogy zörög, köhög az avarban az őszi szél. Mackó bácsi sziogrúan nézett a rendbontó mókusra.

– Szóval azt mondod, hogy azért nem gyűjtöttél semmit a télre, mert egész nyáron át bukfenceztél?

– Igenis Mackó bácsi, kérem -szepegett a kérdezett-, annyit, hogy szinte belefáradtam.

– Hallatlan – morajlott fel újra a megbotránkozás és egy idős borzasszonyság, akinek a hátán már teljesen kikopott a bunda a sok fuvarozástól, hosszú orrát magasra tartotta: – Nahát, hogy mik vannak!…Bezzeg az én időmben!

– Bezzeg!…-Bezzeg! – bólogattak az erdei egerek. Mackó bácsi megvakarta a füle tövét.

– Akárhogy is vesszük, kölyök, te súlyosan megsértetted az erdei törvényt, amely kimondja, hogy minden valamirevaló mókusnak gyűjtenie kell a télre. Aki ezt elmulasztja, mehet száműzetésbe a nyírfaerdőbe, ahol se odú, se mogyoró!

Mókus Petinél eltörött a mécses.

– Mackó bácsi, ne tessék engem elkergetni! Igazán nem értem rá gyűjteni!

A róka, aki az előbb még füllentésre unszolta, most szolgálatkészen előugrott.

– Nagyon helyes! A bűnös bűnhődjék! Majd én megmutatom az utat a nyírfaerdőbe!

Mókus mama a kötényébe temette az arcát, a többiek pedig hangosan jajveszékeltek: -Ilyen szégyen! Még ilyen szégyent!

Már úgy látszott, hogy Mackó bácsi csakugyan nem tágít, amikor egy kis puha bundás, egérforma vendég furakodott a sokaság közé. – Utat kérek! Sürgős mondanivalóm van! Nehogy bántsátok ezt a kis drága mókusgyereket!

– Hát e ki vagy? – csodálkozott Mackó bácsi.

– Cickány Panni, a vízi cickányok családjából – felelte a jövevény. – Váram van, sok-sok folyosóval, a patakpartba vájva.

Öntudatosan körülnézett. Hirtelen csend támadt.

– No, és mi közöd a Mókus Péter dolgához? – morgott Mackó bácsi. – Az, hogy ez a mókus énmiattam bukfencezett és velem játszott egész nyáron.

– Micsodaaaa? Még dicsekszel is vele?

– Úgy bizony! Neki köszönhetem, hogy meggyógyultam. Mert nagyon beteg voltam, és búsan üldögéltem a patakparton, amikor egyszer arra jött Mókus Péter.

„Látod, – mondtam neki szomorúan,- milyen jó a pajtásaimnak. Azok úszkálhatnak a patakban, de én nem, mert a betegség után sokáig nem vízálló a bundám, és ha mégis belemennék, hát elpusztulnék.” „Jaj, a világért bele ne ugorj a vízbe!” – intett Mókus Péter.  „Igen ám, de olyan nehéz megállni, és még borzasztóbb itt ülni elhagyottan a parton, amikor velem nem játszik senki, mert mindenkinek unalmas vagyok azzal, hogy ezt se szabad, azt se szabad…És így fog elmúlni felettem az egész napsugaras nyár…”

Hát tudjátok-e, mit csinált erre Mókus Péter? Nem ment el a vörös fenyők erdejébe áfonyát szedni, pedig oda indult, hanem ott maradt és játszott velem egész estig, hogy ne fájjon annyira a szívem a lubickolás után. Azután is eljött, mindennap. Letette a falevél tarisznyáját és mókázott meg bukfencezett. Akkor mulattam a legjobban, amikor vetette a bukfenceket! Minden búmat, bánatomat elfelejtettem és a vidámságtól napról napra jobban lettem. Peti meg csak vitte haza mindennap az üres tarisznyáját…

A kis cickány elhallgatott. Hálától csillogó szemmel nézett Petire. Mackó bácsinak úgy a torkára ment vaalmi láthatatlan gombóc, hogy percekig krákogott tőle. Mókus néni félig sírt, félig nevetett.

– Tudtam! Tudtam, hogy valami tévedés lehet a dologban!

– Nincs itt semmiféle tévedés! – dördült meg újra erőteljesen, de kissé náthásan Mackó bácsi hangja. – Elrendelem, hogy Mókus Péter nevét aranybetűkkel írják be a Kerekerdő nagykönyvébe!

– Nem is kell száműzetésbe mennem? – szólalt meg remegve Peti.

– Nem, fiacskám! -felelte Mackó bácsi.

-Éljen! – tört fel az ujjongás a mókusok torkából. – Mégsem hozott ránk szégyent Mókus Péter! Majd mi adunk neki a mogyorókészletünkből, hogy ne éhezzék, ha felébred télen!

És elkezdték szórni Peti elé a rengeteg összekuporgatott mogyorócskát, úgy, hogy nemsokára a derekáig ért…Csak a hörcsög vágott mos is mérges arcot. – Na és az erdei törvény?…Azzal mi lesz?

Mackó bácsi alig méltatta egy megvető pillantásra, azután a mókusokra mutatott.

– Ez az igazi törvény! Hátat fordított a durcás hörcsögnek és elindult a barlangja felé.

# data[].attributes.body
Azt fütyüli a rigó,
Megérett már a dió.
Le kell verni mind a fáról.
Öregapó diót zsákol.
Hív anyóka. Jó ebéd lesz.
Gőzölög a diós rétes.
Lukács Angéla: Ősz
Sim-sum fúj a szél,
Az a kis fa jaj de fél!
Minden ága megremeg,
A levele lepereg.
Ej-haj! Semmi baj,
Újra zöldül majd a gally.

# data[].attributes.body
A hangyát egyszer utolérte egy nagy eső. Hova bújjék előle? Egy apró kis gombát látott meg a Hangya a tisztáson, odaszaladt és elbújt a gomba kalapja alá. Üldögél a gomba tövében, várja, hogy elálljon az eső. Ámde az eső egyre jobban zuhogott. Egy agyonázott Pillangó vánszorgott a gombához.
-Hangyácska, Hangyácska, engedj ide emgem is a gomba alá! Úgy eláztam, nem tudok repülni!
-Már hogyan is engednélek - kérdezte a Hangya -, hiszen magam is csak éppen elférek alatta?!
-Sebaj! Kis helyen is elférnek, akik szeretik egymást. Erre aztán a Hangya beeresztette a Pillangót a gomba alá. Az eső meg egyre csak zuhogott. Futva jön Egérke.
-Engedjetek a gomba alá engem is! Patakokban folyik a víz rajtam!
-Ugyan hogyan engedhetnénk ide? Nincs itt már szabad hely.
-Húzzátok magatokat összébb egy kicsit!
Összébb húzták magukat és beengedték az Egérkét a gomba alá. Az eső zuhogott, sehogy sem akarta abbahagyni. Arra ugrándozott a Veréb, és így sírt-rítt:
-Megázott a tollacskám, megfáradt a szárnyacskám! Engedjetek be engem is a gomba alá megszáradni, megpihenni, az eső végét kivárni!
-Nincs már több hely!
-Húzódjatok összébb, nagyon kérlek benneteket!
-Na jól van. Összébb húzódtak - jutott hely a Verébnek is. Ekkor a Nyúl ugrott ki a tisztásra, és meglátta a gombát.
-Bújtassatok el! - kiáltozta. - Mentsetek meg! Üldöz a Róka!
-Sajnálom a Nyulat - szólt a Hangya. - Tudjátok mit? Húzdózkodjunk összébb! Alighogy, a Nyulat elrejtették, odaért a Róka is.
-Nem láttátok a Nyulat? - kérdezte.
-Nem láttuk bizony! Közelebb lopakodott a Róka, és szaglászni kezdett.
-Nem itt bújt el?
-Ugyan, hogy bújhatott volna ide? Megcsóválta a farkát a Róka, és elment. Közben az eső is elállt, a nap is kisütött. Előbújtak a gomba alól mindahányan, és örvendeztek. A Hangya elgondolkozott, és azt mondta:
-Hát ez hogyan történhetett? Először még nekem is alig volt helyem a gomba alatt, a végén mégis mind az öten elfértünk!
-Brehehehe! Brehehehe! - heherészett valaki. Mindannyian odanéztek: a gomba kalapján ült a Béka, és jóízűen nevetett:
-Ó, ti okosok! Hiszen a gomba... A mondatot abbahagyta, őket pedig otthagyta. Mindannyian a gombára néztek, és nyomban kitalálták, hogyan történhetett az, hogy előbb egynek is alig akadt helye a gomba alatt, a végén mégis mind az öten elfértek.

# data[].attributes.body
Késő őszre járt az idő. A fákról már réges-régen lehullottak a levelek, egyedül csak a vadalmafa legtetején árválkodott egyetlenegy alma.

Nyúl futott át az erdőn, és meglátta az almát.

Hogyan lehetne megszerezni? Nagyon magasan van – nem tud odáig felugrani.

– Kárr – kár!

Körülnéz Nyúl, és meglátja, hogy a szomszédos fenyőfán ott üldögél a Varjú, és jóízűen nevet rajta.

– Hallod-e, Varjú koma! – kiáltotta a Nyúl. – Szakítsd le nekem azt az almát.

Varjú átrepült a fenyőről a vadalmafára, és letépte az almát. De az kiesett a csőréből, le a földre.

– Köszönöm szépen, Varjú koma! – kiáltotta a Nyúl, és fel akarta emelni az almát, de az – uramfia, mit látnak szemei?! – szusszant egyet, és elszaladt.

– Hát ez meg miféle csoda?

Megijedt a nyúl, de aztán rájött, mi történt. Az alma a fa alatt összegömbölyödve alvó Sündisznócska hátára pottyant. Az álmából
fölriasztott Sündisznócska ijedtében futásnak eredt, és tüskéin magával vitte az almát is.

– Állj meg, állj meg! – kiáltozott Nyúl. – Hová viszed az almámat?

– Ez az én almám. Leesett a fáról, és én elkaptam.

Nyúl odaugrott Sündisznócskához

– Azonnal add vissza az almámat! Én találtam rá!

Odarepült hozzájuk a Varjú.

– Felesleges vitáznotok, ez az én almám, én téptem le a fáról, magamnak!

Sehogy sem tudtak megegyezni, mindegyikük a magáét hajtogatta, kiabálta:

– Ez az én almám, az enyém!

Veszekedésük felverte az erdő csendjét. Verekedésig fajult a dolog: Varjú
csőrével belecsípett a Sündisznócska orrába, Sündisznócska tüskéivel megszúrta Nyulat, Nyúl pedig oldalba rúgta Varjút…

Ekkor ért oda hozzájuk a medve. Rájuk bömbölt:

– Mi történik itt?! Mi ez a lárma?!

Azt felelik a veszekedők:

– Medve, te vagy itt az erdőn a leghatalmasabb, a legbölcsebb. Légy te a bíró. Azé legyen az alma, akinek te ítéled.

Ezzel elmesélték a medvének, hogy s mint esett a dolog. Medve gondolkodott, töprengett egy ideig, megvakarta a füle tövét, aztán megkérdezte:

– Ki találta az almát?

– Én! – felelte a Nyúl.

– De ki tépte le a fáról?

– Bizony, hogy én! – károgta a Varjú.

– Jól van. De ki kapta el?

– Én kaptam el! – kiáltotta Sündisznócska.

– Nos, hát akkor – ítélte a Medve – mindhármótoknak joga van az almára.

– De csak egy almánk van! – kiáltotta egyszerre Sündisznócska, Nyúl és
Varjú.

– Osszátok el az almát szép egyforma darabokra, és mindegyiktek vegye
el a maga részét.

Megint egyszerre kiáltották mindhárman:

– Hogy a csudába nem jutott ez az eszünkbe?

Sündisznócska elvette az almát, és négy egyforma részre vágta. Egy darabot a Nyúlnak kínált.

– Tessék, ez a tiéd, Nyúl, mert te láttad meg elsőnek.

A másodikat Varjúnak adta.

– Ez a tiéd, mert te tépted le.

A harmadik darabot ő nyelte le.

– Ez az enyém, mert én kaptam el.

A negyedik darabkát pedig a Medve mancsába nyomta.

– Ez a tiéd, Medve.

– Ugyan miért? – ámuldozott a Medve.

– Azért, mert te békítettél össze és vezettél a helyes útra bennünket!

És mindannyian megették a részüket az almából, és mindenki elégedett volt, mert a Medve igazságosan döntött, senkit sem bántott meg.

# data[].attributes.body
Ajaj, hol volt hol nem…
Volt egyszer egy iciri piciri házacska;
Ott lakott egy iciri piciri kis macska.

Volt annak két iciri piciri kis ökre,
Rákaptak egy iciri piciri kis tökre.

Csizmát húz az iciri piciri kis macska,
Hová lett az iciri piciri barmocska:

Bejárja az iciri piciri kis erdőt
S nem leli az iciri piciri tekergőt.
Bejárja az iciri piciri kaszálót,
S nem látja az iciri piciri kószálót.

Rátalál egy iciri piciri kis tökre,
Bánatában iciri picirit meglökte.
Felfordult az iciri piciri tököcske,
Benne a két iciri piciri ökröcske.

Megörült két iciri piciri ökrének:
Vége van az iciri piciri mesének!

# data[].attributes.body
Tegnap korán esteledett,

sündisznócska ágyat vetett.

Ágyat vetett az avarban,

kicsinyeit betakarta.

Fújhat a szél lankadatlan,

melenget a moha paplan.

Jó meleg a földi fészek,

aludjatok kis tüskések.

# data[].attributes.body
Egy kis levél elindult,
fölkapta a szél.
Repült messze, fel az égbe
ahol sok a fény.

Őszi napfény cirógatta,
most már nem is félt,
aláhullott, megnyugodott,
bóbiskolni tért.

# data[].attributes.body
Hüvös az éj, hideg a szél
halványabb a napsugár

Ki tudja már, a sok gólya
a sok fecske merre jár.

Elhervadtak a virágok,
sárgulnak a levelek,

A szőlősben szüretelnek
a szorgalmas emberek.

Körtét, almát, szilvát, diót
szedeget a sok gyerek,

Előbújnak a szekrényből
sálak és pulóverek.

Kora reggel már dér fedi
Odakinn a földeket.

Elbúcsúzik a fényes nyár
Siratja az erdő s berek.

# data[].attributes.body
Kisöccsétől, Szeptembertől
búcsút vesz és útra kél,
paripája sűrű felhő,
a hintója őszi szél.

Sárga levél hull eléje,
amerre vágtatva jár,
félve nézi erdő, liget,
de ő vágtat, meg se áll.

Hová, hová oly sietve,
felhőlovas szélszekér?
Azt hiszed tán, aki siet,
aki vágtat, messze ér?

Dehogy hiszi, dehogy hiszi
hiszen nem megyen ő messze,
csak addig fut, míg rátalál,
a bátyjára, Novemberre.

# data[].attributes.body
Komor fellegek között
Jön az eső, jön a köd
Cidrizik már a világ
Jól vigyázz, hogy meg ne fázz!

# data[].attributes.body
DALSZÖVEG: Dombon törik a diót, a diót, Rajta vissza mogyorót, mogyorót, Tessék kérem megbecsülni És a földre lecsücsülni, csüccs!

# data[].attributes.attachment_link.title
Zene Ovi / Őszi jeles napok - Dombon törik a diót

# data[].attributes.body
DALSZÖVEG: Egyél libám, egyél már! Nézd a napot, lemegy már! Éjfél tájban, nyolc órára, Esti harangszóra Hipp, hopp, hopp!

# data[].attributes.headline
Gryllus Vilmos: Szúrós gombóc jár a kertben

# data[].attributes.subject
Gryllus Vilmos: Szúrós gombóc jár a kertben

# data[].attributes.body
Szúrós gombóc jár a kertben, szusszan, pöffen minden percben. Bokrok alját nézi sorra, buzgón szaglász nedves orra. Hátán kócos a sok tüske, megfésülné, de nincs tükre. Nem nyúl hozzá, így is jó! Úgy hívják, hogy sündisznó.

# data[].attributes.attachment_link.title
Gryllus Vilmos: Szúrós gombóc (gyerekdal)

# data[].attributes.body
DALSZÖVEG: Érik a szőlő, hajlik a vessző, Bodor a levele, Két szegény legény szántani menne, De nincsen kenyere. Van vöröshagyma a tarisznyába, Keserű magába, Szolgalegénynek, hej, de szegénynek De kevés vacsora.

# data[].attributes.body
Hüvelykujjam almafa
Mutatóujjam megrázta
Középső ujjam összeszedte
Gyűrűsujjam hazavitte
A kisujjam mind megette
Megfájdult a hasa tőle.

# data[].attributes.body
Gomba, gomba, gomba,
nincsen semmi gondja.
Ha az eső esik rája,
nagyra nő a karimája.
Az esőt csak neveti, van kalapja, teheti.

# data[].attributes.body
Töröm, töröm a mákot, sütök neked kalácsot,
ica tolla, motolla, neked adom Zsuzsika.

# data[].attributes.body
Süni, süni sünike, sétálgat az erdőbe,
tüskés hátán falevél,
megérzi, ha jön a tél.

# data[].attributes.attachment_link.description
20/set/2024 - cidália encontrou este Pin. Encontre (e salve!) seus próprios Pins no Pinterest.

# data[].attributes.attachment_link.title
Pin by Jana Dimitrova on Ježci | Fall arts and crafts, Diy spring crafts, Preschool art activities

# data[].attributes.attachment_link.description
This Pin was discovered by Jana Dimitrova. Discover (and save!) your own Pins on Pinterest

# data[].attributes.attachment_link.description
Jul 31, 2024 - This Pin was discovered by Timcsi óvó néni. Discover (and save!) your own Pins on Pinterest

# data[].attributes.attachment_link.title
Pin by Jana Onheiserová on Žába | Fall crafts for kids, Christmas crafts for kids to make, Fall classroom decorations

# data[].attributes.attachment_link.description
This Pin was discovered by Jana Onheiserová. Discover (and save!) your own Pins on Pinterest

# data[].attributes.attachment_link.description
Cette épingle a été découverte par Coralie. Découvrez vos propres épingles sur Pinterest et enregistrez-les.

# data[].attributes.attachment_link.description
Oct 15, 2024 - This Pin was discovered by Tanja Schliffke. Discover (and save!) your own Pins on Pinterest

# data[].attributes.attachment_link.title
Pin by Morgane Eponge Carré on Projets à essayer | Fall arts and crafts, Fall classroom decorations, Autumn crafts

# data[].attributes.attachment_link.description
This Pin was discovered by Morgane Eponge Carré. Discover (and save!) your own Pins on Pinterest

# data[].attributes.attachment_link.description
mentőötlet saving tips hat diesen Pin entdeckt. Entdecke (und sammle) deine eigenen Pins bei Pinterest.

# data[].attributes.headline
Gyerekekkel együtt is elkészíthető dekoráció akár faliújságra

# data[].attributes.subject
Gyerekekkel együtt is elkészíthető dekoráció akár faliújságra

# data[].attributes.attachment_link.description
Oct 17, 2024 - This Pin was discovered by cornelia. Discover (and save!) your own Pins on Pinterest

# data[].attributes.attachment_link.description
Nagynéném idén augusztusban lett 70 éves. Erre az alkalomra egyedi, saját készítésű ajándékkal szerettem volna kedveskedni neki. Úgy döntöttem, kifőzök valami kreatívat - vagy ez esetben inkább befőzök?! :) Születésnapja alkalmából boldogság befőttet készítettem neki. De hogyan is készül ez a lél

# data[].attributes.attachment_link.description
11-mag-2024 - Questo Pin è stato scoperto da Beáta Tokaji. Scopri (e salva) i tuoi Pin su Pinterest.

# data[].attributes.headline
Őszi dekorációs füzér saját kézzel készítve

# data[].attributes.subject
Őszi dekorációs füzér saját kézzel készítve

# data[].attributes.attachment_link.title
Upcycling Herbstgirlande. Für diese süße Pilzgirlande benötigt ihr nur wenig Materia… [Video] | Basteln herbst, Ideen zum selbermachen für kinder, Basteln herbst dekoration

# data[].attributes.attachment_link.description
Bring a touch of nature indoors with this charming rustic ladder made from branches, adorned with mushrooms and flowers. Perfect for adding a whimsical and unique touch to any room.

# data[].attributes.headline
Újrahasznosított anyagokból saját kézzel készített függő dekoráció

# data[].attributes.subject
Újrahasznosított anyagokból saját kézzel készített függő dekoráció

# data[].attributes.attachment_link.description
Sep 23, 2024 - This Pin was discovered by Přečková Štěpánka. Discover (and save!) your own Pins on Pinterest

# data[].attributes.attachment_link.description
Bartháné Noémi hat diesen Pin entdeckt. Entdecke (und sammle) deine eigenen Pins bei Pinterest.

# data[].attributes.attachment_link.title
Pin by faith little on EYFS - Habitats | Fall preschool activities, Preschool crafts, Autumn crafts

# data[].attributes.attachment_link.description
Apr 17, 2024 - This Pin was discovered by faith little. Discover (and save!) your own Pins on Pinterest

# data[].attributes.attachment_link.description
Mj Norton descrubrió este Pin. Descubre (y guarda) tus propios Pines en Pinterest.

# data[].attributes.attachment_link.title
Pin by Jitka on podzim tvoření | Preschool crafts, Nursery activities, Montessori activities

# data[].attributes.attachment_link.description
This Pin was discovered by Jitka. Discover (and save!) your own Pins on Pinterest

# data[].attributes.attachment_link.description
Melina Ah descrubrió este Pin. Descubre (y guarda) tus propios Pines en Pinterest.

# data[].attributes.attachment_link.title
Pin by Carlota on Castelo e Marvila | Fall preschool activities, Fall crafts, Kindergarten crafts

# data[].attributes.attachment_link.description
Sep 27, 2024 - This Pin was discovered by Carlota. Discover (and save!) your own Pins on Pinterest

# data[].attributes.attachment_link.description
7-nov-2024 - Deze pin is ontdekt door NiBro. Ontdek (en bewaar!) je eigen pins op Pinterest.

# data[].attributes.attachment_link.title
Pin by Lélia Crispin on Recursos Pedagógicos | Montessori toddler activities, Toddler learning activities, Montessori activities

# data[].attributes.attachment_link.description
This Pin was discovered by Lélia Crispin. Discover (and save!) your own Pins on Pinterest

# data[].attributes.attachment_link.title
Épinglé par Klaudia Forgács sur Gyerekkézművesség | Activités de couleur, Décor salle de classe, Bricolage et loisirs créatifs

# data[].attributes.attachment_link.description
20 oct. 2024 - Cette épingle a été découverte par Klaudia Forgács. Découvrez vos propres épingles sur Pinterest et enregistrez-les.

# data[].attributes.attachment_link.description
27-gen-2025 - Questo Pin è stato scoperto da Katalin Szegi. Scopri (e salva) i tuoi Pin su Pinterest.

# data[].attributes.body
Szeptember 29. Szent Mihály napja. Ezt a napot a gazdasági év fordulójaként tartották számon az állattartók.
Európa szerte ismert pásztorünnep. Ekkor hajtják be a legelőről az állatokat. Több vidéken ilyenkor járt le a pásztorok éves szolgálati ideje, ekkor fizették ki őket. A néphit szerint ekkor már nem nő a fű, a halak pedig a víz aljára húzódnak. Ez a kis farsang ideje és az őszi lakodalmak napja. Ezen a napon ma is szokás vásárokat, búcsúkat tartani! A vásár szóból ered a magyar vasárnap szó. Régen a vásár ünnepnap, nagyon fontos társasági esemény volt, aminek az időpontját előre kihirdették. Ősszel még leányvásárt is szoktak tartani, de a legnevezetesebb a Mihály napi vásár.

A vásárban az asztalok minden alkalommal roskadoznak az árutól.

Portéka lehet: sósperec, Mihály cipó, rongybaba, kis üvegekben savanyúság - mézes gyümölcs, gesztenyéből - pattogatott kukoricából nyaklánc, mézeskalácsból szív, agyagból edény stb.

# data[].attributes.body
Benedek Elek és a magyar népmese napja

Szeptember 30-án született a legnagyobb magyar mesemondó, Benedek Elek, akinek tiszteletére 2005 óta ezen a napon ünnepeljük a Magyar Népmese Napját. Elek Apóra emlékezünk, de egyben a magyar népmesét, és általában minden nép meséjét, ünnepeljük.

Hogy miért függ össze a kettő? Benedek Elek mesemondóként és népmesegyűjtőként maradt fenn az emberek emlékezetében. Mint meseíró, a magyar gyermekirodalom egyik megteremtője volt.

Már gyerekkorától a székely nép mesemondó fiának tekintette magát és kötelességének érezte, hogy felkutassa a népmeséket, majd leírja, és mindenki által elérhetővé tegye őket.

Az első népmeséket a szülőfalujában, az erdélyi Székelyföldön lévő Kisbaconban hallotta, de később bejárta a környező székelyföldi falvakat és lejegyezte a hallott népmeséket, mondákat, balladákat.

A Benedek Elek által lejegyzett népmeséken nőttem fel Erdélyben,  rajtuk keresztül tanultam meg olvasni, rajtuk keresztül próbáltam a világot megérteni. Furfangos állatok és szegény legények, királylányok és királyfiúk, tündérek és boszorkányok mind megtalálták helyüket a székely-magyar népmesékben és Benedek Elek lejegyzésein keresztül annyira élethűek voltak, hogy úgy éreztem, mind közöttünk élnek.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Hungarian Cultural Association of Phoenix

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Szeptember 30-án született a legnagyobb magyar mesemondó, Benedek Elek, akinek tiszteletére 2005 óta ezen a napon ünnepeljük a Magyar Népmese Napját. Elek Apóra emlékezünk, de egyben a magyar népmesét, és általában minden nép meséjét, ünnepeljük.

Hogy miért függ össze a kettő? Benedek Elek mesemondóként és népmesegyűjtőként maradt fenn az emberek emlékezetében. Mint meseíró, a magyar gyermekirodalom egyik megteremtője volt.

Már gyerekkorától a székely nép mesemondó fiának tekintette magát és kötelességének érezte, hogy felkutassa a népmeséket, majd leírja, és mindenki által elérhetővé tegye őket.

Az első népmeséket a szülőfalujában, az erdélyi Székelyföldön lévő Kisbaconban hallotta, de később bejárta a környező székelyföldi falvakat és lejegyezte a hallott népmeséket, mondákat, balladákat.

A Benedek Elek által lejegyzett népmeséken nőttem fel Erdélyben, rajtuk keresztül tanultam meg olvasni, rajtuk keresztül próbáltam a világot megérteni. Furfangos állatok és szegény legények, királylányok és királyfiúk, tündérek és boszorkányok mind megtalálták helyüket a székely-magyar népmesékben és Benedek Elek lejegyzésein keresztül annyira élethűek voltak, hogy úgy éreztem, mind közöttünk élnek.

Benedek Elek: rövid életrajz

Benedek Elek 1859 szeptember 30-án született Kisbaconban. A festői Erdővidéken fekvő székely kis falu mesemondó világa sokat jelentett számára. Nyolc éves korában, az elemi iskola elvégzése után, a székelyudvarhelyi református kollégiumban tanult tovább. A környező székely falvakban hallott népmeséket, mondákat és balladákat. Már ekkor kezdte lejegyezni őket.

Budapesten járt egyetemre, magyar-német szakra, majd újságíróként dolgozott ugyanott, a Budapesti Hírlapnál. Ott jelentek meg első írásai a székely népköltészetről, székelyföldi népszokásokról, valamint a feldolgozott népmeséi. A meseírás mellett idegen (német, angol, francia és román) nyelvű munkákból is fordított.

1881-ben nősült meg, Fischer Máriát vette feleségül. 1885-ben jelent meg első két mesekönyve, a Székelyföldi mesemondó és a Székely Tündérország.

1887-ben parlamenti képviselő lett, s mint politikus az egyszerű nép tanításáért és szellemi felemelkedéséért küzdött. Arra próbálta rávenni a parlamentet, hogy támogassa az új magyar tankönyvek kiadását, hogy a magyar irodalmat és kultúrát a legkisebb magyar településekre is el kell juttatni. Ugyanakkor hangsúlyozta a magyar népmese fontosságát a gyerekek életében. A politikusi életből hamar kiábrándult és visszatért az újságíráshoz és irodalmi meg gyermeklapok szerkesztéséhez kezdett.

Az első világháború után feleségével hazament Erdélybe, Kisbaconba, ahol élete végéig, 1929 augusztus 17-ig élt és munkálkodott.

Irodalmi Munkássága

Nemzeti iskola című újság volt az első amit szerkesztett, majd a Magyar kritika és Magyar világ irodalmi lapok következtek. Később a Magyarság és Magyarság lapja.

1889-ben indított először Pósa Lajossal egy irodalmi értékű gyermeklapot, Az én újságom címmel. Később, 1909-ben a Jó pajtás gyerekújságot szerkesztette Sebő Zsigmonddal. Közben mesekönyveket írt és adott ki, verseket, színdarabokat, történelmi és irodalmi műveket is írt.

Legismertebb munkája az öt kötetes Magyar mese- és mondavilág, amit az 1900-as millenniumi ünnepségre írt. Ebben ezer év magyar népmeséit gyűjtötte össze. A mesék egy részét ő maga gyűjtötte, másokat különböző népköltészeti gyűjteményekből vette át. A különböző magyar vidékekről származó, többféle nyelvjárásban lejegyzett meseanyagot irodalmi stílusban fel is dolgozta, így nyelvileg egyesítve, mindenki számára érthetővé tette. Ez a munka emelte Benedek Eleket a magyar irodalom egyik legolvasottabb írójává.

Ennek köszönhetően 1900-ban a Kisfaludy Társaság tagjává választották. 1905-ben kezdte a magyar történelem és szellem nagyjainak 18 kötetre tervezett gyűjteményét, Nagy magyarok élete címmel. 13 kötet jelent meg ebből, 1914-ig, amikor az első világháború megszakította ezt a munkát.

Leginkább az ifjúságnak dolgozott és nemcsak meséivel. Ifjúsági könyvsorozatot indított Kis könvtár címmel, ami később Benedek Elek kis könyvtára néven jelent meg.

Miután hazatért Kisbaconba, az első világháború alatt, az erdélyi magyar irodalom megmaradásáért harcolt. Ezért 1922-ben kezdte a című gyermeklapot.

A népmeséken kívül Benedek Elek a Cimbora szerkesztőjeként a legismertebb. Nem is csoda, mert, bár Romániában egy gyermeklapot az első világháború után nagyon nehéz volt megalapítani és fenntartani, a Cimbora nagyon népszerű volt. Benedek Elek, akit Elek Apóként ismertek a gyerekek, mindent megtett a gyermeklap fennmaradásáért. A legjobb erdélyi magyar írók munkáit közölte, köztük Tamási Áront, Áprily Lajost, Kós Károlyt, Reményik Sándort, Berde Máriát. A Cimborán keresztül ő fedezte fel Dsida Jenőt és indította irodalmi útjára. A Cimbora legfontosabb rovata az Elek nagyapó üzeni volt. Itt válaszolt a gyermekek ezreinek leveleire, tanácsokat adott, bátorított, buzdított és különösen a magyar irodalom olvasásához szoktatta a Romániában élő magyar gyerekeket. A Cimbora lap az iskolai tananyag kiegészítéséül is szolgált a kisebbségi magyar gyereknek, akik honismereti írásokat, magyar mondákat és néptörténeti írásokat is olvashattak benne.

Az eredeti Cimbora 1929-ben szűnt meg, nem sokkal Benedek Elek halála előtt. Később azonban többször is újraélesztették. A legutóbbi 1994-től ma újra működik mint gyermekeknek szóló irodalmi lap Erdélyben.

A Magyar Népmese Napja

Ma a Magyar Népmese Napját a Benedek Elek születésnapján ünnepeljük és nem véletlenül. A magyar és nemzetközi népmesék gyűjtője, Elek Apó, a magyar gyermekirodalom megteremtője volt. A magyar népmesék mellett a világ más tájain keletkezett népmeséket (többek között a Grimm testvérek által gyűjtött népmeséket, az Ezeregyéjszaka meséit) is lefordította és átdolgozta a magyar gyerekeknek, ezáltal a nemzetközi népi irodalmat is megismertetve velük. A világirodalom népmeséinek keretébe téve a magyar népmeséket, a magyar gyerekeknek egy olyan műveltséget adott, amit az iskolában nem kaphattak meg.

Phoenixben sem feledkezünk meg Benedek Apóról

A Napocska Magyar Iskola diákjai minden évben mesével ünneplik ezt a napot és bár máskor sem maradhat el a mese a foglalkozások során, ilyenkor különös figyelmet szentelnek neki úgy, hogy a teljes foglalkozás a népmesék világában zajlik.

További olvasnivalók:

Gyerekeknek:
Benedek Elek meséi Egyszervolt
Benedek Elekről:
Benedek Elek, a nagy mesemondó
Elek Benedek and Hungarian Folktales Day

On September 20th we celebrate Hungarian Folktales Day, since 2005. Choosing this particular day was not arbitrary. In 1959, on this day was Elek Benedek born, known as the greatest Hungarian storyteller for children. He spent his early childhood his birthplace, Kisbacon (Bățanii Mici), a small village of Transylvania's Szeklerland.

Though he was a well-known and respected journalist and writer, his main legacy is one of a storyteller and collector of folk tales, as well as one of the creators of Hungarian children's literature.

He started collecting children's folktales, myths, and legends from the Transylvanian countryside early in life, during his own childhood. After studying Hungarian and German literature in the University of Budapest, he worked as a journalist. He also published his first writings about Székely folk poetry and customs, and he retold traditional folk tales. In addition to writing Hungarian fairy tales, he also translated works from German, English, French, and Romanian.

After WWI, when Transylvania became part of Romania, he left Budapest, and returned to his home village in Transylvania, where he worked to keep the Hungarian literature from Transylvania alive, and to expose children in Transylvania to the Hungarian folktales and literature. For this, he started the first Hungarian children's literary magazine in Romania, called Cimbora ( Friend), where he brought together the best Hungarian writers and poets from Transylvania to write.

The paper's most popular section was Grandpa Elek's Messages. Here, he answered thousands of children's letters, gave them advice, and encouraged them. The Cimbora also served as a supplement to the school curriculum for the Hungarian children living as minorities, who also had a chance to read Hungarian folktales and legends here.

Besides the Cimbora, Elek Benedek is best known for his monumental work he completed before WWI, a compilation of Hungarian traditional folktales and fairytales, published in five volumes, written as a celebration for the turn of the 20th century.

Here, he published a collection from a thousand years of Hungarian folk tales. He collected some of the tales himself, and took others from various already published collections. He also processed the fairy-tale material from different Hungarian regions, written in several dialects, and rewrote them in a literary style, thus combining them all linguistically and making the collection comprehensible to everyone. This work made Elek Benedek one of the most read writers in Hungarian literature at the time.

And because of his tireless work on bringing folk tales to everyone, we celebrate Hungarian National Folktales Day on his birthday. But he didn't stop at only Hungarian folktales. He also wanted to bring folktales and fairytales from different cultures to the Hungarian children, so he translated many of the stories collected by the Grimm brothers, and the stories from the Arabian Nights, among others, publishing them in two volumes called Golden and Silver Fairytales.

Every year we commemorate this day and we share Hungarian folk tales with the kids at our Napocska Hungarian School.

# data[].attributes.attachment_link.description
Szeptember 30-án született a legnagyobb magyar mesemondó, Benedek Elek, akinek tiszteletére 2005 óta ezen a napon ünnepeljük a Magyar Népmese Napját. Elek Apóra emlékezünk, de egyben a magyar népmesét, és általában minden nép meséjét, ünnepeljük. Hogy miért függ össze a kettő? Benedek Elek mesemondóként és népmesegyűjtőként maradt fenn az emberek emlékezetében.

# data[].attributes.body
Az Állatok Világnapja

Firenzében, egy 1931-ben tartott környezetvédelmi konferencia keretén belül merült fel először az Állatok Világnapjának (World Animal Day) gondolata. Az október 4. pedig azért lett a kiválasztott nap, mert ez Assisi Szent Ferenc halálának napja, egyúttal emléknapja is. Ez a nap tisztelgés az állatok védőszentje, Assisi Szent Ferenc előtt, aki már a 13. század elején azt hirdette, hogy mindent szeretnünk kell, ami körülvesz minket, legyen az élő vagy élettelen.

# data[].attributes.attachment_link.title
Az Állatok Világnapja - WWF Magyarország

# data[].attributes.attachment_link.description
Firenzében, egy 1931-ben tartott környezetvédelmi konferencia keretén belül merült fel először az Állatok Világnapjának (World Animal Day) gondolata. Az október 4. pedig azért lett a kiválasztott nap, mert ez Assisi Szent Ferenc halálának napja, egyúttal emléknapja is. Ez a nap tisztelgés az állatok védőszentje, Assisi Szent Ferenc előtt, aki már a 13. század elején azt hirdette, hogy mindent szeretnünk kell, ami körülvesz minket, legyen az élő vagy élettelen.

# data[].attributes.body
Október 15. - Teréz napja, a szüret kezdőnapja.

Sok vidéken ezt a napot tekintik a szüret kezdetének.
Egerben a szüretet Terézszedésnek is hívták. A szüreti időszak szeptembertől október végéig tart. A magyar szüreteket a közös munka, a jókedv jellemezte. A szüretet lezáró szüreti mulatság ősi pogány esemény. Szőlővesszőkből font, szőlővel díszített koszorút adott át a vincellér (szüretre felügyelő) a szüret végén a gazdaasszonynak, ezután mulattak. A mai időkben a szőlőtermelő vidékeken a szüret végét felvonulásokkal, utcabálokkal ünneplik.

# data[].attributes.attachment_link.description
Teréz napja, október 15., a szüret kezdőnapjaként és jelentős népi hagyományok időpontjaként ismert. Ezen a napon a természet ciklusai és az emberi tevékenységek találkoznak, hiszen…

# data[].attributes.body
November 11. - Márton napja az ősz és a tél határmezsgyéjén áll.

Régi szokás volt ludat vágni ezen a napon. Ettől fogva ugyanis a baromfikat, amelyeket már nem akartak télen etetni, vágni kezdték. Ilyenkor már le lehetett vágni a hízott libát is. Országszerte nagy lakomákat rendeztek, hogy egész évben bőven ehessenek, ihassanak, hiszen a mondás úgy szólt: „Aki Márton napján libát nem eszik, az egész évben éhezik!” Szent Mártonnak – a püspöknek – Magyarországon is jelentős kultusza alakult ki, mivel Pannóniában született. Több város is viseli a nevét pl. Győrszentmárton, Zalaszentmárton. Ő a középkor szentje volt. A legenda szerint nem szeretett volna püspök lenni, ezért a ludak óljába bújt. A libák gágogása elárulta a rejtekét, így megtalálták, és püspökké választották.

Márton megharagudott a ludakra, levágatta őket és szétosztotta a szegényeknek. A liba mellett másik főszereplő az ekkorra kiforrott újbor, mert arról úgy hírlett, hogy „Az újbornak Szent Márton a bírája!” Ekkorra kiderül, milyen erős, zamatos lett. A liba mellcsontjából az időjárásra is jósoltak : ha fehér, áttetsző a csontja, akkor havas, hosszú lesz a tél, ha viszont barna, homályos a csontlap, akkor rövid, sáros tél várható – vélték.

# data[].attributes.attachment_link.description
Márton-napi népszokások? Miért ne!? A mai napig szívesen fogyasztunk ilyenkor libát és lessünk az időjárást, mi várható.

# data[].attributes.attachment_link.title
Őszi hangulatvarázslat a környezetvédelem jegyében - Király Nóra blogja

# data[].attributes.attachment_link.description
Ősz van, hullanak a levelek, egyre kevésbé zöld a természet. De ettől mi, emberek még lehetünk zöldek, a természet és a környezet ősszel is védelemre szorul. Épen ezért ősszel is van…

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Konténer - Konténertechnika - Konténergyártás Dunakeszin

# data[].attributes.attachment_link.title
Fenntarthatóság és a konténerek haszna az őszi kertrendezésben

# data[].attributes.attachment_link.description
Fenntarthatóság és a konténerek haszna az őszi kertrendezésben. A zöldhulladék elszállíttatássa mellett a felhasználás is lehet megoldás.

# data[].attributes.body
szeptember 7.TISZTA LEVEGŐ NEMZETKÖZI NAPJA (2020 óta)

szeptember 8.AZ OLVASÁS VILÁGNAPJA - World Reading Day (1965 óta)

szeptember 16.AZ ÓZON VILÁGNAPJA

szeptember 3. szombatja  TAKARÍTÁSI VILÁGNAP - Clean Up Day

szeptember 16-22.EURÓPAI AUTÓMENTES HÉT

szeptember 22.AUTÓMENTES VILÁGNAP - levego.hu  criticalmass.hu

szeptember 29.ÉLELMISZER-PAZARLÁS ELLENI VILÁGNAP - IDAFLW (2020 óta)

szeptember 30.CSOMAGOLÁSMENTES NAP - NO PACK

október 1. A KÁVÉ VILÁGNAPJA (2015 óta) - Magyarországon szept. 29-én!

október 1.VEGETÁRIÁNUS VILÁGNAP / HABITAT VILÁGNAP

októberVEGETÁRIÁNUS HÓNAP - FENNTARTHATÓ ÉLELMEZÉS

október 2.HASZONÁLLATOK VILÁGNAPJA - World Farm Animals Day (1983 óta)

október 4.AZ ÁLLATOK VILÁGNAPJA - World Animal Day (1931 óta)

október első hétvégéje MADÁRMEGFIGYELÉSI VILÁGNAP

október 10.KOMPOSZTÁLÁS NAPJA - humusz.hu

október 16.ÉLELMEZÉSI VILÁGNAP - World Food Day (1979 óta)

október 16.A KENYÉR VILÁGNAPJA (2001 óta)

október 3. szombatjaA JAVÍTÁS NEMZETKÖZI NAPJA - International Repair Day (2017 óta)

október 21.FÖLDÜNKÉRT VILÁGNAP – Caring For The Earth

október 24.ÉGHAJLATVÉDELMI VILÁGNAP - 350.org

október végeTV KIKAPCSOLÁSI HÉT

november 1.VEGÁN VILÁGNAP - FENNTARTHATÓ ÉLELMEZÉS (1994 óta)

november 8.ÉGETŐELLENES VILÁGNAP - Don't Burn Our Future

novemberi utolsó péntek

NE VÁSÁROLJ SEMMIT NAP - Buy Nothing Day

november utolsó hete

EURÓPAI HULLADÉKCSÖKKENTÉSI HÉT

# data[].attributes.body
https://www.pagony.hu/termekek/cicus-feloltozik

# data[].attributes.body
https://www.animuscentral.hu/hova-bujtal-kisroka-1

# data[].attributes.body
https://egigero.hu/30-remek-gyerekkonyv-oszre-hangolodashoz#sthash.y5vWTSIo.dpbs

# data[].attributes.body
Őszi mesék:

A két kicsi bocs meg a róka

A répa

Létrácska

A lókötő róka

A kiskakas gyémánt félkrajcárja

A kíváncsi bocs

Sün Balázs

Szutyejev: Alma

Szutyejev: A gomba alatt

Az alma meg a kerti manó

A kincset érő krumpli

Zelk Zoltán: Őszi mese

A piros kabát kalandja

Fésűs Éva: Bukfencező mókus

Benedek Elek: Szóló szőlő, mosolygó alma, csengő barack

Móra Ferenc: Dióbél királykisasszony

La Fontaine: A tücsök és a hangya

B. Weber: Vándormadarak

Készülődés a télre

Janczarski: A játékboltban

Mészöly Miklós: Kerekecske-dombocska

Haunschild: A babaszék

Móricz Zsigmond: Iciri-piciri

Móricz Zsigmond: Török és a tehenek

Janikovszky Éva: Már óvodás vagyok

T. Volgina: Miért szállnak el a fecskék?

Marék Veronika: Első nap az óvodában

Varga Katalin: Milyen a jó óvodás?

B. Németh Ágnes: A kisfecske búcsúja

Arany László: A kóró és a kismadár

Arany László: A kiskakas gyémánt félkrajcárja

Balgoh Béni: Bókuska

Kaszás Károly: A béka őszi birodalma

Angol mese: A piros kabát kalandja

Marc Heinrich: Záporeső

Zelk Zoltán: Mese az éhes kisegérről

Zelk Zoltán: A világgá ment porszem

Angol népmese: A három kismalac és a farkas

Kolozsvári Grandpierre Emil: A két kicsi bocs meg a róka

Afrikai népmese: A csökönyös kiselefánt

Arany László: A farkastanya

Francia népmese: A három csibe

Orosz népmese: A kecskegidák meg a farkas

Angol mese: Cirmos Cili játszótársa

Eszkimó népmese: A hős egér

Bencz Mihály: A csavargó ballábas cipő

Varga Katalin: A kis egér hídja

Bakó Krisztina ford.: Az eltűnt diók!

Román népmese: Rókáné komámasszony fülönfüggője

Bolgár népmese: Mackó anyó dajkát keres

Josef Capek: Hogyan súrolta fel a kutyus meg a cicus a padlót

Kerékgyártó János: Dániel és a mogyorók

Dalok őszre:

A kállói szőlőbe

Kiszáradt a diófa

Én kis kertet

Szőlő érik

Lipem, lopom

Debrecenbe kéne menni

Aki nem lép egyszerre

Megy a gőzös

De jó a dió

Messze van a város

Egyél, libám

Csett Pápára

Recse, recse, pogácsa

# data[].attributes.headline
Gyűjtsünk faleveleket, majd préseljük le őket

# data[].attributes.subject
Gyűjtsünk faleveleket, majd préseljük le őket

# data[].attributes.headline
Gesztenye gyűjtés a gesztenye baba készítéséhez

# data[].attributes.subject
Gesztenye gyűjtés a gesztenye baba készítéséhez

# data[].attributes.attachment_link.description
Kattints a képkockára és keresd meg a párját!

# data[].attributes.headline
Őszi árnyék kép párosító nagycsoportosoknak és  alsó tagozatosoknak

# data[].attributes.subject
Őszi árnyék kép párosító nagycsoportosoknak és  alsó tagozatosoknak

# data[].attributes.attachment_link.title
Őszi árnyékkép párosító nagycsoport és iskola alsó tagozat

# data[].attributes.headline
Őszi árnyék kép párosító kiscsoportosoknak

# data[].attributes.subject
Őszi árnyék kép párosító kiscsoportosoknak

# data[].attributes.body
Erdőszélen, erdőszéli tölgy tövében volt egy ház. Abban lakott hét sün testvér:

Sün Aladár, Sün Piroska, Sün Adorján, Sün Dorottya, Sün Demeter, Sün Tihamér,

s a legkisebb: Sün Balázs.

Hogyha jól bevacsoráztak, szűk lett nékik az a ház.

S előfordult ilyenkor, hogy kívül rekedt Sün Balázs.

Furakodott, nyomakodott, morgott, perelt dühöngve.

Semmit se ért, mit tehetett, lefeküdt a küszöbre.

Telt az idő, múlt az idő, éjre éj és napra nap.

Egyre többször fordult elő, hogy a házból a legkisebb kimaradt.

„Ebből elég! Torkig vagyok!” kiáltott fel Sün Balázs.

„Sokan vagyunk, s kicsi nékünk ez a ház”.

„Éppen ezért én elmegyek. Szerbusz néktek hat testvér

Sün Aladár, Sün Piroska, Sün Adorján, Sün Dorottya, Demeter és Tihamér!

Miután így elbúcsúzott, fogta magát, elindult.

Lába nyomán porzott a vén gyalogút.

Így baktatott, így poroszkált. Szomszéd tölgyig meg sem állt.

Ottan aztán sürgött, forgott, árkot ásott, falat emelt,

tetőt ácsolt, ajtót szegelt, és mire a nap leszállt, épített egy kalyibát.

„Így ni! – mondta – most már végre kényelmesen alhatok!

Nem tolnak ki a küszöbre a nagyok!”

Falevélből ágyat vetett, kényelmeset,

belé feküdt s hortyogott, hogy csörögtek

s remegtek az ablakok.

Éjféltájban vihar támadt. Hajlítgatta a vén fákat.

Fújt a szél nagy zajjal ám.

S arra ébredt, hogy zörögnek a kalyiba ajtaján.

„Ki az? – szólt ki fogvacogva –

Ki kopogtat éjnek idején?”

„Mi vagyunk az – szóltak kintrõl.

Mi vagyunk, a hat testvér:

Sün Aladár, Sün Piroska, Sün Adorján, Sün Dorottya, Demeter és Tihamér!”

„Elvitte a szél a házunk, engedjél be,

ázunk-fázunk idekinn,

csurom víz a kabát rajtunk és az ing!”

„Jól van, jól van – szólt Sün Balázs – Jövök már!”

S fordult a kulcs, nyílt a zár.

Betódultak mind a hatan. Tele lett a kalyiba.

Kérdezte is Sün Tihamér:

„Mondd csak testvér, nincs csak ez az egy szoba?”

Lefeküdtek, elaludtak.

S arra ébredt Sün Balázs: újra kicsi lett a ház!

Mert az éjjel ide-oda lökõdve kiszorult a küszöbre.

„Ejnye! – mondta fejvakarva – Mit tehetnék? Megnövök!

S akkor talán nem lesz ágyam,

Nem lesz párnám a küszöb!”

# data[].attributes.body
Őszi éjjel

izzik a galagonya

izzik a galagonya

ruhája.

Zúg a tüske,

szél szalad ide-oda,

reszket a galagonya

magába.

Hogyha a Hold rá

fátylat ereszt:

lánnyá válik,

sírni kezd.

Őszi éjjel

izzik a galagonya

izzik a galagonya

ruhája.

# data[].attributes.body
Rezzen a szélben
a gesztenye ága,
rozsdabarna ingét
morcosan cibálja.
Ha potyog a termés,
vigyázz kicsit jobban,
ha nem ugrasz félre,
kobakodon koppan!