# data[].attributes.body
Hem escollit la frase «Per què fem que els alumnes vinguin a l’escola si ja no necessiten venir-hi per obtenir la informació?» perquè qüestiona el model tradicional basat en la transmissió d’informació. Aquesta idea ens ha fet reflexionar sobre el sentit de les metodologies docents en un context d’accés immediat al coneixement. Si la informació ja és accessible fora de l’aula, el valor de la presencialitat ha de centrar-se en l’experiència d’aprenentatge, el debat i el pensament crític. Aquesta reflexió connecta amb metodologies actives com la flipped classroom, on el treball informatiu es realitza prèviament i el temps d’aula es dedica a l’anàlisi i la participació. També ens ha fet replantejar el rol docent, que passa de transmissor de continguts a guia del procés d’aprenentatge. En aquest sentit, la frase reforça la necessitat de dissenyar activitats significatives i participatives que donin sentit a l’aprenentatge a l’aula.

Patricia Perugini Carcellé

# data[].attributes.headline
"Los enfrenté a una experiencia auténtica, para que aprendan por sí mismos"

# data[].attributes.subject
"Los enfrenté a una experiencia auténtica, para que aprendan por sí mismos"

# data[].attributes.body
El fragment del vídeo en què Diana Laufenberg explica els seus inicis com a docent posa en relleu una qüestió clau en l’educació: la motivació de l’alumnat no depèn únicament de l’entusiasme o del domini de la matèria per part del professorat.

Tot i la seva passió inicial per l’assignatura, l’alumnat no mostrava el mateix interès, fet que evidencia la necessitat de repensar com es plantegen les situacions d’aprenentatge a l’aula.

En aquest sentit, la decisió de proposar un repte real, com l’organització d’un fòrum electoral a la seva pròpia comunitat, va suposar un punt d’inflexió. L’activitat connectava directament amb la realitat de l’alumnat i els situava davant d’una experiència autèntica, que requeria implicació, presa de decisions i responsabilitat. Malgrat l’escepticisme inicial d’altres docents amb més experiència, la resposta de l’alumnat va ser molt positiva: tots van participar activament i van desenvolupar la proposta tal com se’ls havia demanat.

Aquesta experiència mostra com les metodologies basades en l’aprenentatge empíric i significatiu poden generar una motivació real i sostinguda. Quan l’alumnat percep que el que fa té sentit i impacte més enllà de l’aula, augmenta la seva implicació i es construeix un aprenentatge profund, que probablement perdurarà en el temps i es traslladarà fora del context escolar.

# data[].attributes.headline
“Learning has to include an amount of failure, because failure is instructional in the process”

# data[].attributes.subject
“Learning has to include an amount of failure, because failure is instructional in the process”

# data[].attributes.body
L’aprenentatge no és una línia recta ni un camí exempt d’errors. Normalment considerem l’error com un fracàs però realment ens hauríem d’acostumar a entendre aquest error com una oportunitat per millorar, seguir i motivar.

Actualment, les metodologies estan canviant i cada cop s’accepta més l’error i la millora continua dels estudiants, no obstant, fins fa relativament poc l’error sempre era considerat fracàs i les segones oportunitats no eren tan normals. Actualment, amb dinàmiques com l’aprenentatge basat en projectes, per exemple, aquesta part d’error es minimitza amb el feedback constant i la possibilitat de canviar el rumb dels projectes i/o de les tècniques per aconseguir l’objectiu d’aprenentatge.

Per tant, podem dir que l’error o el fracàs entès com una oportunitat no sempre és dolent, de fet, permet desenvolupar noves capacitats com la perseverança, la resiliència, millorar la curiositat i la iniciativa i aprendre a reformular processos que de ben segur serà similar a situacions futures de la vida real.

Rubén Espejo

# data[].attributes.body
“Solo diga que está abierta a la posibilidad de que puedan haber varias respuestas correctas.”

Aquesta frase m’ha fet reflexionar perquè, com a alumne, he viscut el canvi cap a metodologies més obertes i participatives, on es valora que cada estudiant pugui aportar idees diferents. Però després de veure el vídeo, m’he adonat que aquesta obertura no pot convertir-se en acceptar qualsevol resposta sense criteri. En el cas de “2 + 2 = 22” mostra fins on pot arribar la confusió quan es barreja diversitat de perspectives amb fets que són objectius.

Tot i que encara no he treballat en cap institut, des de la meva experiència com alumne veig que les metodologies han evolucionat molt: més treball en equip, més projectes i més espais per expressar-se. La dificultat principal, però, és trobar l’equilibri. Les metodologies actives requereixen flexibilitat, però també claredat i límits.

Per això la frase em fa pensar que sí, hi pot haver diferents camins i maneres d’explicar una idea, però no totes les respostes són correctes. El repte està a combinar creativitat i rigor, i no perdre de vista que l’aprenentatge necessita ambdues coses.

Marc Benaiges Cots

# data[].attributes.headline
“you have to be comfortable with this idea of allowing kids to fail as part of the learning process”

# data[].attributes.subject
“you have to be comfortable with this idea of allowing kids to fail as part of the learning process”

# data[].attributes.body
Aquesta frase mha fet adonar que, durant molts anys, a l'aula s'ha presentat el coneixement com un producte tancat i estable. Tot i que avui avancem cap a models més flexibles, encara arroseguem aquesta mirada. Laufenberg ens recorda que aprendre no és evitar l'error, sinó comprendre'l: els errors no indiquen manca de capacitat, sinó oportunitats per construir-la.

Un exemple que sempre m'ha impressionat és el de Steve Jobs. Quan el consell d'administració d'Apple el va apartar del projecte que ell mateix havia fundat, aquell moment que podria haver estat un punt final, es va convertir en el detonant que li va permetre reinventar-se i tornar amb una visió que transformaria la tecnologia mundial.

A l'aula passa exactament el mateix. Si l'alumnat no té espais per provar, qüestionar-se i equivocar-se, l'aprenentatge es converteix en simple repetició. Com a futura docent, entenc que el nostre paper no és protegir-los de l'error, sinó convertir-lo en una eina d'autonomia, comprensió i pensament crític.

Meritxell Tarrida Domingo

# data[].attributes.headline
Experimental learning, student voice, embracing failure.

# data[].attributes.subject
Experimental learning, student voice, embracing failure.

# data[].attributes.body
Em semblen molt interessants aquests conceptes mencionats per la Diana al vídeo i que penso que resumeixen perfectament el que hauria de ser l'aprenentatge avui en dia.

Fer que els alumnes experimentin, que surtin de l’aula, que toquin la realitat, és molt més potent que limitar-se a donar-los informació. Quan poden participar, opinar i tenir veu, realment es connecten amb el que estan aprenent.

Sobretot, hem d'acceptar que s'equivoquin. L'error forma part del procés i sense fallar, no hi ha aprenentatge real. Si volem alumnes actius, crítics i motivats, hem de donar-los espai per experimentar, expressar-se i, sí, també per equivocar-se.

Judith Cabot Cerezuela

# data[].attributes.headline
Hotel Ruanda - com explicar als nens i nenes un genocidi

# data[].attributes.subject
Hotel Ruanda - com explicar als nens i nenes un genocidi

# data[].attributes.body
És difícil explicar a un nen@ com uns essers humans son capassos de fer coses com aquestes, pero és imprescindible que una societat no oblidir mai aquets actes d’odi. Per això, la memoria històrica humana és necesaria i per mi obligatoria, per que actes com aquests, no tornin a pasar. Es important a l’educació ensenyar en valors de respecte humans, com part integral; El respecte al contrari, al diferent, a la igualtat amb les dones, al pensament diferent i divers….

# data[].attributes.body
Si sabem com fer-ho millor, es el moment de fer-ho.

M'agrada aquesta frase per què la docència no és només coneixement, sinó voluntat constant de millorar i de fer-ho bé.

A l’educació, no n’hi ha prou amb conèixer bones pràctiques, cal tenir la voluntat de fer les coses ben fetes i aplicar-les. Cada millora a l’aula beneficia els nostres alumnes. Aprendre i ensenyar van de la mà, i cada oportunitat de fer-ho millor és una oportunitat de transformar.

# data[].attributes.body
Frase escollida: “Solo hay una respuesta correcta”

Aquesta frase m’ha fet reflexionar perquè posa sobre la taula una idea que és clau en moltes metodologies educatives actuals: la importància de reconèixer que el coneixement no sempre és lineal ni únic, i que l’alumnat pot arribar a bones conclusions per vies diverses.

Ara bé, aquesta afirmació també em porta a confrontar-la amb la realitat de determinades disciplines. En àmbits com les matemàtiques, sovint només hi ha una resposta final correcta, i això és part inherent de la mateixa naturalesa del contingut. Una equació, un límit o un teorema no admeten múltiples solucions.

Tot i això, les metodologies actuals —com l’aprenentatge basat en problemes o l’aprenentatge competencial— em recorden que, fins i tot en aquests casos, el procés per arribar a la resposta pot ser divers. Estratègies diferents, maneres alternatives de representar el problema o raonaments personals són part del que avui es valora en l’ensenyament de les matemàtiques.

Per tant, és important tindre en compte que en determinades matèries no hi ha diverses respostes correctes, sinó només una.

Per això, en el moment de portar a terme la meva tasca com a docent intentaré, sempre que només existeixi una resposta correcta, arribar a aquesta fent servir diferents estratègies.

Sira Roca

# data[].attributes.headline
"...and spent an hour talking about the learning process, because it wasn't about whether or not it was perfect, or wether or not it what was I could create."

# data[].attributes.subject
"...and spent an hour talking about the learning process, because it wasn't about whether or not it was perfect, or wether or not it what was I could create."

# data[].attributes.body
Contextualitzant aquesta frase, m’agrada com posa l’exemple de les infografies i com la importància que donen els alumnes no és la mateixa que la que hi dona la docent. Per als alumnes, al principi, el més rellevant era que tingués colors vistosos, que fos bonica i que entrés pels ulls. Quan la professora els comenta que s’han de fixar en el contingut, ells ja canvien d’opinió.

Això demostra un dels aspectes fonamentals de l’educació: els alumnes dipositen una confiança en nosaltres, i això fa que allò que diem i fem tingui un pes i una responsabilitat molt importants. Com a docents, penso que si cometem alguna errada, també s’ha de fer visible per tal de rectificar, demostrar-ho i humanitzar-nos una mica. D’aquesta manera, el procés d’aprenentatge dona dret a equivocar-se a tothom, inclosos els docents.

Qiang Chen

# data[].attributes.headline
La frase “There is only one correct answer” 

# data[].attributes.subject
La frase “There is only one correct answer” 

# data[].attributes.body
M’ha fet reflexionar sobre les metodologies docents que s’utilitzen a l’aula perquè mostra que no tot a l’educació pot ser opinable. Hi ha coneixements que són objectius, com les matemàtiques, i que cal ensenyar tal com són. Aquesta idea m’ha fet pensar en com a vegades, en classe, es busquen “respostes creatives” o es dona massa marge a la interpretació, i això pot confondre l’alumnat. Crec que és important trobar un equilibri entre deixar espai per a la reflexió i garantir que els aprenentatges fonamentals es transmetin correctament.

Rachida El Kabouri Boulmani

# data[].attributes.body
Frase escollida: “Because learning has to include an amount of failure, because failure is instructional in the process.”

Aquesta frase m’ha fet posar el focus en una idea que, tot i ser essencial, sovint queda oblidada a l’aula: el fracàs és una part natural i necessària de l’aprenentatge. Moltes pràctiques educatives encara penalitzen l’error o el veuen com un senyal de manca d’esforç, quan en realitat pot ser un dels instruments més potents per avançar.

En la meva futura pràctica docent, vull recordar sempre que cal crear espais segurs perquè l’alumnat pugui equivocar-se sense por. A més, les activitats no han de buscar només el resultat correcte, sinó també el procés, els intents, les proves i les rectificacions.

Naiara Olmedo Cerdán

# data[].attributes.headline
"You have to be comfortable with this idea of allowing kids to fail as part of the learning process". 

# data[].attributes.subject
"You have to be comfortable with this idea of allowing kids to fail as part of the learning process". 

# data[].attributes.body
Coincideixo amb la meva companya que aquesta és la frase més impactant del video i la que més et fa reflexionar. En el meu cas, considero que és una forma de situar al centre de l'aprenentatge a l'alumne, a ensenyar-li que a partir dels errors és on rau l'aprenentatge. A partir de la meva experiència com a docent he pogut observar com els alumnes tener por a l'error, motiu pel qual sovint rebutjen sortir a la pissarra a corregir els exercicis per por a fallar, a ser punt de crítiques per als seus companys i/o decepcionar al professor. Per això considero que les noves metodologies que s'estan desenvolupant avui dia i que consideren el rol actiu de l'alumnat milloren significativament el procés d'ensenyament-aprenentatge perquè demostren als alumnes que sense la seva participació no hi ha evolució. Per exemple, per mitjà de l'autoavaluació un alumne pot ser conscient dels seus errors i aprendre d'ells de forma més efectiva que si una persona externa ho corregeix.

Sheila Sánchez González

# data[].attributes.headline
La frase escollida: "You have to be comfortable with this idea of allowing kids to fail as part of the learning process."

# data[].attributes.subject
La frase escollida: "You have to be comfortable with this idea of allowing kids to fail as part of the learning process."

# data[].attributes.body
He triat aquesta frase perquè m’ha fet replantejar la manera com entenem l’aprenentatge. Durant aquesta setmana com a docent en pràctiques he vist que tant el professor com els alumnes busquen tenir sempre la resposta correcta, evitant l’error. En molts casos més els alumnes que els professors, es frustren molt quan no troben la solució correcta i no se n'adonen que no han nascut ensenyats i que és part del procés equivocar-se.

És molt important incorporar l'error en l'aprenenatge, deixar l'alumnat s'equivoqui, provi coses, explori i torni a començar. En comptes de centrar-nos només a donar informació, cal crear activitats i situacions perquè els alumnes puguin fer, investigar, prendre decisions i pensar sobre el que estan aprenent.

Aquesta manera de treballar s’assembla molt a les metodologies actives, que busquen que els estudiants siguin més autònoms, pensin per ells mateixos i aprenguin d’una manera significativa.

Noèlia Ciurana i Genoher