# data[].attributes.body
Článek popisuje co je to netiketa, jaké jsou hlavní příčiny netikety apod.

V tomto článku mě zaujalo jaké následky může mít porušování netikety (právní důsledky).

V článku se vyskytuje několik praktických pravidel, které jsou velmi užitečné.

# data[].attributes.attachment_link.title
13 zásad netikety, díky kterým může každý změnit internet - Dvojklik

# data[].attributes.attachment_link.description
I v digitálním světě platí normy slušného chování, označovaná jako netiketa. Prozkoumáme několik základních pravidel, která se budou hodit i dětem.

# data[].attributes.body
Článek klade důraz na respekt a zodpovědnost.

Popisuje definici netikety.

V článku se také vyskytují základní pravidla netikety a její typická porušení

# data[].attributes.attachment_link.title
Nebuď oběť! | Rizika internetu a komunikačních technologií

# data[].attributes.body
Tento článek se zabývá tím, jak dodržování určitých zásad přispívá k respektu, bezpečnosti a efektivní komunikaci mezi uživateli internetu.

Článek zdůrazňuje důležitost respektu a empatie při online komunikaci.

V článku mě zaujalo téma komunikace na různých platformách.

# data[].attributes.attachment_link.description
Víš, co je to netiketa? Jasně, etiketa na netu. Podobně jako bežná etiketa, i netiketa jsou spíš nepsaná pravidla a rozhodně nejsou povinná. Když se jich ale budeš držet, ostatním tím o sobě něco říkáš: jsi slušný člověk a můžou si tě vážit. Podle toho se k tobě taky budou chovat. A co konkrétně int…

# data[].attributes.body
Článek se věnuje zásadám slušného a efektivního chování v online prostředí.

V tomto článku mě zaujala historie spojená s tímto tématem.

Zajímavé pro mě je, že článek klade velký důraz na empatii a ohleduplnost při online komunikaci.

# data[].attributes.attachment_link.title
Netiketa | Kurz rozvoje digitálních kompetencí

# data[].attributes.attachment_link.description
Netiketa je etiketou v kyberprostoru. Je třeba ji ale důsledně odlišit od informační etiky – etiketa nezkoumá a ani nereflektuje to, co je správné, chtěné či dobré. Jejím cílem je kodifikovat společenské rituály takovým způsobem, aby spolu mohli lidé snadno komunikovat a interagovat. Tak jako každý pozná nůž na rybu od nože na předkrm v restauraci (případně ví, kdy je vhodné dámu pustit do dveří nebo smeknout klobouk), tak by bylo vhodné, aby každý měl představu o tom, jak by se měl v kyberprostoru chovat.

# data[].attributes.body
Tento článek popisuje typické porušení netikety (flaming, flooding apod.)

Článek seznamuje čtenáře s doporučením pro správnou online konverzaci.

Zaujalo mě, že netiketa zahrnuje i správnou gramatiku a srozumitelnost, což pomáhá v lepší komunikaci a pochopení.

# data[].attributes.attachment_link.title
Netiketa - pravidla, normy, typická porušení

# data[].attributes.attachment_link.description
Netiketa je norma komunikačního chování přijatá v kybernetických prostorech. Zahrnuje tradice dané internetové skupiny, webového portálu, komunity

# data[].attributes.body
Článek se zaměřuje na informace, které zanecháváme při používání internetu, a na důležitost jejich chrany.

Zaujalo mě rozdělení digitální stop, které ve článku byly popsány.

Článek se zaměřuje i na charakteristiku a popis digitální stopy.

# data[].attributes.attachment_link.description
Virtuální prostředí není anonymním prostorem. Každý uživatel zanechává v internetu určité informace, a to ať jen surfuje, vyhledává skrze Google, prohlíží zeď Facebooku, anebo nakupuje. Jedná se o různorodé záznamy o činnosti uživatele ve virtuálním prostředí a soubor těchto informací nazýváme digitální stopa.

# data[].attributes.body
Článek se zaměřuje na vysvětlení pojmu digitální stopy.

Poskytuje rady, jak minimalizovat jejich zanechávání při používání na internetu.

Článek zdůrazňuje důležitost uvědomění si vlastní digitální stopy.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Všichni známe legendárního Sherlocka Holmese a jeho vynikající detektivní schopnosti. Na zjišťování některých informací, ale není potřeba detektiv - stačí internetový vyhledávač.

Co je digitální stopa?

Digitální stopa je záznam vašich interakcí s digitálním světem a toho, jak data, která z těchto interakcí zůstávají, mohou být využitá. Digitální stopu sestavují sledovací nástroje na webových stránkách a v prohlížečích. Svým pohybem na internetu - např. návštěvou stránek, sdílením a lajkováním příspěvků - ji mimoděk vytváříte. Všechny informace, které se o vás na internetu nashromáždí, pak společně tvoří jedinečnou stopu, podle které vás lze na internetu poznat (stejně jako je vás možné identifikovat například pomocí otisků prstů).

Digitální stopy můžeme rozdělit na aktivní a pasivní. Aktivní jsou takové, které o sobě člověk sám uvádí, např. profily na sociálních sítích, informace v registračním formuláři, fotografie, e-maily apod. Pasivní stopy vytváříte nezáměrně pouhým používáním internetu (někdy se pro tyto stopy také používá označení digitální otisk). Jsou to např. soubory cookies, záznamy IP adres a činností na navštívených webových serverech, souřadnice GPS, záznamy o používaném zařízení atd.

Vzhledem ke zcela unikátní hardwarové a softwarové konfiguraci dat, která se o uživatelích sbírají, jsou všichni, kdo se na internetu pohybují, identifikovatelní s 90-99% přesností. Pokud někdo vaši digitální stopu identifikuje, může z dat jasně vyčíst, kdo jste, jak se chováte, co máte rádi, jak reagujete na určité podněty, jaké reklamy na vás fungují apod. Znepokojující je především to, jak takto nasbíraná data o vašem chování na internetu mohou třetí strany využít.

Odstrašující příklad

Většina z vás si pravděpodobně pamatuje datový skandál společností Facebook a Cambridge Analytica. Cambridge Analytica prostřednictvím kombinace analýzy sociálních médií a digitálních stop desítek milionů uživatelů ovlivnila volby v roce 2014 v USA, volbu amerického prezidenta v roce 2016 a referendum o Brexitu.

I když svoji činnost společnost Cambridge Analytica ukončila, měl tento skandál dalekosáhlé důsledky pro bezpečnost dat. Ukázal totiž, že naše osobní údaje nejsou používány pouze pro „zdánlivě neškodné" marketingové a jiné komerční účely, ale mohou být také využité ve významných celospolečenských událostech.

Jak nezanechat digitální stopu?

Pokud se chcete pravidelně pohybovat na internetu, pravděpodobně vždycky alespoň nějakou digitální stopu zanecháte, nemůžete ji stoprocentně skrýt. Eliminovat ji ale částečně můžete:

Používáním VPN (virtuální privátní sítě), která skryje vaši IP adresu, a tím částečně zakryje vaši digitální stopu. Také udržuje vaši online komunikaci anonymní pomocí šifrování a brání třetím stranám v prohlížení nebo shromažďování vaší historie vyhledávání.

Požádáním o smazání údajů. Máte totiž právo být zapomenuti. Pokud si nepřejete, aby nějaká společnost přechovávala vaše údaje, můžete ji požádat o jejich smazání a ona vám ze zákona musí vyhovět. Tato možnost má smysl především v případě, kdy víte, že nějaké stránky už nebudete nadále navštěvovat.

Deaktivací účtů, které už nepoužíváte. Pokud jste registrovaní na stránkách, na které už nechodíte, raději zde svůj účet zcela smažte. Dokud ho tam aktivně máte, společnost má k datům přístup.

Nepoužívejte veřejnou Wi-Fi síť. Pokud jsou hackeři vybaveni správnými nástroji, mohou zachytit nešifrovaná data, odposlouchávat konverzace, krást hesla a zneužít tak vaši digitální stopu.

Dávejte si pozor na nastavení ochrany osobních údajů na webových stránkách, které navštěvujete nejčastěji, zejména na sociálních sítích. Dejte si pozor také na oprávnění, která udělujete různým aplikacím.

Používejte anonymní režim. Anonymní režim prohlížeče vymaže mezipaměť, historii prohlížení a soubory cookies, čímž se omezí sledování třetí stranou. Také můžete používat anonymizované vyhledávače jako Tor nebo DuckDuckGo.

V TOTAL SERVICE si dobře uvědomujeme možná rizika, která zanechané digitální stopy mohou znamenat, a proto poskytujeme bezpečné IT služby, včetně monitoringu IT. Obraťte se na nás nebo rovnou vyzkoušejte demo našeho rozhraní pro vyřizování IT požadavků.

# data[].attributes.attachment_link.title
Digitální stopy: co jsou a jak se jich zbavit? | TOTAL SERVICE

# data[].attributes.attachment_link.description
Jak se nenechat zbytečně sledovat na internetu a jak za sebou účinně zahladit digitální stopy.

# data[].attributes.body
V tomto článku mě zaujalo zmínění práva na vymazání osobních údajů, což považuji za důležitý aspekt ochrany soukromý v digitálním světě.

Článek zdůrazňuje důležitost zvažování, zejména v souvislosti s fotografiemi.

Popisuje také, jak omezit digitální stopu.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Zatímco dříve bylo úkolem pro celý tým detektivů vypátrat, co kdo v jaký čas a kde dělal či nedělal, díky Internetu získáte tyto informace během několika minut.
S každým použitím vyhledávače, s každou návštěvou webové stránky, fotkou publikovanou na sociální síti i s každým „lajkem", který dáte příspěvku na Facebooku, vytváříte digitální stopu. Tu je v mnoha případech jednoduché dohledat. Zatímco vy na mnoho věcí postupem času zapomenete, Internet nezapomíná. Jednoduché pravidlo říká, že informace, která se jednou na Internetu objeví, už nezmizí. V této souvislosti se tak dá bez nadsázky říci, že firmy jako Google či Facebook toho o vás vědí více než vy samotní.

Zvažte, co na Internetu publikujete

Na budování své internetové pověsti myslete myslet pokaždé, když cokoliv publikujete na sociálních sítích. Fotka, ve které jste v dobré náladě uprostřed divokého mejdanu, může nad ránem pobavit vaše kamarády. Ale potenciální zaměstnavatel, kterému budete za pár let tvrdit, že jste zapřísáhlí abstinenti, už z ní tak nadšený nebude.
Prostřednictvím sociálních sítí si dnes firmy své budoucí zaměstnance prověřují čím dál častěji. A nemusí jít jen o fotky z minulosti. Vedle ověření vaší praxe se pozornost firem může zaměřit i na soulad koníčků uvedených v životopise s tím, jak se prezentujete na sociálních sítích. Body vám nepřidá ani prezentace výstředních či extremistických politických názorů, které je lepší nechat si pro sebe.
Vzhledem k tomu, že nežijeme v ideálním světě, na svoji digitální stopu by měly pamatovat i maminky a tatínkové. Na počet či stáří dětí se sice personalista při pohovoru zeptat nesmí, na Internetu si však tyto informace často může snadno dohledat a pak s nimi pracovat.
Zatímco u sociálních sítí existují možnosti, jak některé věci znepřístupnit, u blogů či diskuzí pod články je to mnohem obtížnější.
Většina obsahu na Internetu je totiž automaticky archivována. Na stránkách Internet Archive najdete jednoduchý vyhledávač, který umožňuje doslova cestovat časem. Po zadání internetové adresy se zobrazí kalendář. Kliknutím na datum pak zjistíte, jak hledaná internetová stránka vypadala v příslušný den.

Nastavení soukromí

Odhalení digitální stopy lze znesnadnit především správným nastavením soukromí. U Facebooku by mělo být základem drtivé většiny příspěvků jejich zobrazení jen pro přátele. Také nepřidávejte k příspěvkům polohu. Ta se přidává především při používání aplikace na mobilním telefonu. Těžko pak manželce či manželovi vysvětlíte, že se vám dnes protáhla porada se šéfem, zatímco u večerního statusu bude uvedeno, že byl přidán z restaurace v místním pivovaru. Vaše soukromí pomůže ochránit i to, že příspěvky, ve kterých jste označeni, byly na vaši Timeline publikovány jen s vaším svolením.
Publikování vybraných informací, jako jsou získaná ocenění, rozhovory v médiích či články, které z vašeho pera (respektive klávesnice) vzešly, vám naopak může v pracovním životě pomoci, zvlášť na sociální síti LinkedIn. Tam vůbec nevadí, že se k těmto informacím dostane každý.

Omezení digitální stopy

Vaši digitální stopu a to, co o vás jednotliví poskytovatelé internetových služeb vědí, můžete minimalizovat i dalšími prostředky. Pokud máte někdy pocit, že se vám u článků zobrazují reklamy právě na to, co jste vy nebo někdo z rodiny nedávno na Internetu hledali, je na čase ve svém prohlížeči vymazat cookies. Pro prohlížení zároveň můžete využít anonymní okno (případně privátní mód či InPrivate), které digitální stopu pomáhá významně omezit.

Právo vědět, co o vás ví, a právo být zapomenut

Podobně jako máte právo získat od zdravotní pojišťovny přehled nákladů na vaše ošetření, máte na základě evropské i české legislativy právo vědět, jaké osobní údaje o vás vedou provozovatelé jednotlivých internetových služeb (například sociální sítě či vyhledávače). O tom, že sociální sítě a provozovatelé mobilních aplikací o nás vědí mnohem více, než si myslíme, se přesvědčila Judith Duportail, které na její žádost zaslal Tinder 800 stránek informací. A to včetně toho, zda se častěji propojovala s bílými muži, Asiaty či černochy, kolik času kdo strávil u její fotky před tím, než přešli na další nebo jaká slova Judith při seznamování nejčastěji používala.
Pokud nechcete, aby se o vás na Internetu zobrazovala nějaká informace, máte možnost požádat o její vymazání a uplatnit tak vaše právo být zapomenut. A nezáleží na tom, jestli je informace nepravdivá, nebo chcete danou věc raději zapomenout.
Pozor však, abyste nedopadli jako Španěl Mario Costeja González. Ten se dožadoval toho, aby ve výsledcích Google nebyl po zadání jeho jména zobrazován odkaz na staré novinové články, v nichž se psalo o dražbě jeho majetku kvůli dluhům na sociálním pojištění.
Celý spor dospěl až k soudnímu dvoru EU, který rozhodl, že za určitých okolností je vyhledávač povinen upravit výsledky vyhledávání. Mario Costeja González tak se svojí žádostí o odstranění odkazů na novinové články uspěl. Internet je však jako pohyblivé písky a Mario González svého cíle stejně zřejmě nedosáhl. Jak totiž vtipně poznamenal ve svém pořadu John Oliver - muž, který nechtěl být znám pro to, že v roce 1998 byl dlužníkem, je nyní celosvětově známým právě proto, že dlužníkem byl.
Jak vidíte, Internet dokáže být dobrý sluha, ale i zlý pán. Nikdy nezapomíná na to, co jste mu řekli. Rozmyslete si proto důkladně, co o sobě na Internetu zveřejňujete!

Doporučená videa Jak na Internet:

Funkce webového prohlížeče
Jak si nastavit internetový prohlížeč
Nelegální obsah na Internetu
Ochrana dětí na Internetu
Rizika sociálních sítí
Sdílení fotografií na Internetu

Další zajímavé články a zdroje:

Digitální stopa, Wikisofia
Digitální stopy a jejich odstraňování, Dagmar Brechlerová (ComputerWorld)
Digitální stopa, Internetem bezpečně
Před prvním pohovorem zameťte digitální stopy, Filip Sýkora (Ekonom)
Tři důvody, proč používat anonymní režim prohlížeče - 1. díl, Ian Paul, David Čepička (PC World)
Jak uskutečnit své „právo být zapomenut", Petr Kocmánek (Frank Bold Advokáti)

# data[].attributes.attachment_link.description
Zatímco dříve bylo úkolem pro celý tým detektivů vypátrat, co kdo v jaký čas a kde dělal či nedělal, díky Internetu získáte tyto informace během několika minut. S každým použitím vyhledávače, s každou návštěvou webové stránky, fotkou publikovanou na sociální síti i s každým „lajkem", který dáte příspěvku na Facebooku, vytváříte digitální stopu.

# data[].attributes.body
Tento článek se zabývá riziky spojenými s digitální stopou.

Upozorňuje, že v digitálním světě nemáme nikdy plné soukromí.

Varuje před tím, že naše aktivity mohou být sledovány a analyzovány, což může vést k různým bezpečnostním hrozbám.

# data[].attributes.body
Tento článek se zabývá použitím veřejných licencí v kontextu otevřeného přístupu k vědeckých publikacím a datům.

Zdůrazňuje význam licencí Creative Commons pro umožnění opětovaného využití vědeckých výsledků.

Popisuje také různé licenční prvky.

# data[].attributes.attachment_link.description
Právní základ pro veřejné licence zakotvuje občanský zákoník v § 2373. Obecně je veřejnou licenci možné charakterizovat jako licenční smlouvu, kde na jedné straně stojí poskytovatel licence, a na straně druhé předem neomezený a neurčitý okruh osob. Smlouva je pak uzavřená tím, že se uživatel začne chovat v souladu s podmínkami licence, tedy aniž by o tom byl poskytovatel licence výslovně vyrozuměn.

# data[].attributes.body
Tento článek vysvětluje, jak získat licenci k užívání autorského díla.

Popisuje také rozdíly mezi výhradní a nevýhradní licencí.

Upozorňuje, na co si dát pozor při zveřejňování cizích autorských děl.

# data[].attributes.attachment_link.title
Veřejná licence aneb Jak užívat volně dostupná autorská díla v souladu se zákonem | Průvodce podnikáním | ČSOB

# data[].attributes.body
Tento článek popisuje charakteristiky veřejných licencí a jejich znaky.

Také uvádí také příklady, kterými jsou GNU a Creative Commons.

Článek se zabývá také tím, jak autoři svých děl mohou umožnit volné šíření svých děl za určitých podmínek.

# data[].attributes.attachment_link.title
Úvod k veřejným licencím | OpenScience | České vysoké učení technické v Praze

# data[].attributes.body
Tento článek pomáhá pochopit, co to vůbec digitální stopa je.

Také se zabývá tím, jak můžeme svou digitální stopu spravovat, aby nám nepřinesla potíže.

Popisuje, jaké informace o nás mohou být shromažďovány během našeho pobytu na internetu.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Jste na internetu? Pak máte svou vlastní digitální stopu. Stejně jako všichni ve vašem okolí. Každý váš komentář na sociálních sítích, článek, který sdílíte s přáteli nebo nákup na e-shopu přispívají k růstu datasetu o vaší osobě. Digitální stopa o vás prozrazuje, kdo jste a co máte rádi. Bezplatné služby, mezi něž patří například Facebook, Google nebo Twitter pak tyto informace využívají a monetizují. Jakmile se do nich zaregistrujete a přihlásíte, sledují vás v každém okamžiku, na každé stránce, kterou navštívíte.

Digitální stopa ale nemá jen negativní dopady. Když například weby zjistí, co se vám líbí, budou se vám častěji zobrazovat reklamy na relevantní stránky a služby. Když povolíte cookies, web si zapamatuje, které stránky jste už viděli a na co klikli, díky čemuž vaši návštěvu zrychlí a omezí zobrazování stejného obsahu dvakrát.

Na druhou stranu cokoliv z vaší digitální stopy může vyplout na povrch v tu nejnevhodnější chvíli - soukromé zprávy mohou být sdíleny s daleko širším publikem, než jste zamýšleli, což je nejen nepříjemné, ale může to mít i dalekosáhlé následky. A nejhorší na tom je, že co se jednou na internet dostane, to už na něm zůstane. Navždy.

Jak digitální stopa funguje?

Navštívíte webovou stránku, ta o vás sesbírá dostupné informace pomocí cookies na vašem telefonu, tabletu nebo počítači. Do těchto informací patří i vaše IP adresa (Internet Protocol - unikátní adresa, která identifikuje zařízení, které používáte k připojení k internetu), přihlašovací údaje a další informace o vaší osobě, které jste sami internetu řekli, anebo ty, které o vás řekl někdo jiný.

Když se tedy přihlásíte na sociálních sítích, začnete odebírat nový newsletter, dostávat upozornění do zpráv nebo souhlasíte s instalací cookies jednoduchým kliknutím na „přijmout" při vstupu na stránku, zanecháváte za sebou své osobní informace.

Digitální stopa je tak vlastně vaše online reputace. Může vám být k užitku, ale může vám také ublížit. Co řeknete na internetu, může ovlivnit váš každodenní život. Hlídat si svou digitální stopu je dobré hned z několika důvodů a u vašeho soukromí a bezpečí dat to nekončí. Zaměstnavatelé, školy i státní instituce mohou sledovat vaši online aktivitu na sociálních sítích ve snaze o bližší poznání vaší osobnosti. Abyste se nemuseli děsit, co si o vás ostatní asi pomyslí, až něco z vaší digitální stopy uvidí, snažte se o sobě sdílet jen to, co byste klidně pověděli celému světu.

Ne vždy však budete vědět, že si právě utváříte další dílek vaší digitální stopy. V některých případech jsou vaše data sbírána, aniž byste si to uvědomovali. Příkladem jsou instalace cookies bez informování uživatele, mobilní aplikace a stránky, které používají geolokaci k zjištění vašeho umístění, reklamy na sociálních sítích či zpravodajské weby, které na základě vašich lajků, sdílení a komentářů cílí své reklamy.

Teď už víte, jak digitální stopa vzniká. Dalším krokem je naučit se její nárůst korigovat a udržet vaše data v bezpečí. S tím vám pomůžeme v našem dalším článku. Zatím můžete pro nejnovější zprávy z online světa sledovat náš Facebook !

# data[].attributes.attachment_link.title
Co je digitální stopa? Jak vypadá ta vaše?

# data[].attributes.attachment_link.description
V tomto článku vám pomůžeme pochopit vaši digitální stopu dřív, než vám stihne natropit potíže

# data[].attributes.body
Článek se zaměřuje na definici kyberšikany, její projevy a rady, jak se proti ní ubránit.

Článek obsahuje také praktické rady.

Ve článku je kladen důraz na dopady, které oběti musejí zažívat a také na roli rodičů a škol.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Moderní technologie v lidském životě nepřinášejí pouze zjednodušení a užitek, jak by se na první pohled mohlo zdát. Kromě hackerských útoků nebo úskalí při nakupování on-line je třeba se mít na pozoru také před dalším negativním fenoménem poslední doby - kyberšikanou.
Co spadá do kyberšikany
Kyberšikana představuje moderní formu šikany odehrávající se v digitálním prostředí. Tento pojem zahrnuje pestrou škálu online zneužívání jako například vydírání, ztrapňování, výsměch, obtěžování, ubližování nebo dokonce zastrašování a vyhrožování. Mnozí se s ní setkají v osobním životě, někteří i v pracovním. Pro svůj zvrácený cíl agresoři využívají informační nebo komunikační technologie. V praxi jde o pronásledování v kyberprostoru nejčastěji pomocí SMS, chatu, emailu, telefonu, sociálních sítí, Skypu apod. Díky komentářům, sdílení, veřejným výhrůžkám, fake profilům, přímému obtěžování nebo zveřejnění nedůstojných fotografií je oběť vystavena obrovskému psychickému tlaku. Často se tak děje anonymně, většinou se ale oběť a pachatel znají osobně.

Stejně jako tradiční šikana zahrnuje i kyberšikana opakované chování a nepoměr sil mezi agresorem a obětí. V případě dětí a mládeže je v mnoha případech také kyberšikana pokračováním školní šikany.
Různé druhy kyberšikany

Kyberharašení - Je asi tím nejběžnějším druhem kybernetické šikany. Představuje neustálé kontaktování oběti pomocí SMS zpráv, e-mailů a jiných zpráv.

Kyberstalking - Podobný postup. Útočník neustále sleduje svoji oběť a narušuje její soukromí a pocit bezpečí v internetovém prostředí prostřednictvím sociálních sítí, mobilu i počítače.

Kybergrooming - Utlačovaný je nucen k osobní schůzce. Často uplatňovaný postup predátorů vůči dětem a mladistvým často ve spojení s vydíráním.

Flaming - Slovní napadání, kdy útočník chce rozdmýchat hádku nebo nepříjemnou diskusi. Tito lidé se nebojí ani vulgarismů, rasismu nebo osobních urážek.

Sexting - Spočívá v posílání a zveřejňování textů, fotografií nebo videí se sexuální tématikou.

Následky kyberšikany
Nebezpečí kyberšikany spočívá zejména v anonymitě, která agresorům dodává na odvaze. Zároveň kyberšikana také znamená, že posměch může mít širší obecenstvo a je obtížnější ho regulovat. Někteří šikanující si přitom ani neuvědomují, jaké dopady může jejich chování mít. Kyberšikana je nanejvýš nebezpečná a může mít katastrofální následky. Veřejné zesměšňování a bezmoc se bránit vedou v mnoha případech k silnému psychickému poškození - depresím, poruchám spánku, pochybnostem, pocitům méněcennosti, strachu nebo k odchodu do ústraní. V některých případech může dokonce skončit sebevraždou nebo pokusem o ni. Nejohroženější skupinou jsou děti a mladiství. Není výjimkou, že postižený hledá úlevu v drogách a omamných látkách, což může skončit velmi snadno závislostí.

Jak se bránit a jak pomoci dětem, které se staly obětí kyberšikany
Přestože české trestní právo pojem „kyberšikana" zatím nezná (na rozdíl například od slovenského), i tak má virtuální svoboda a anonymita na sociálních sítích právní rámec a hranice. Svým příspěvkem či jen komentářem je snadné naplnit skutkovou podstatu hned několika paragrafů trestního zákoníku. V závažném či opakujícím se případě této formy napadnutí je dobré se obrátit na Policii ČR.

Nejdůležitější je edukace dětí a mladých lidí, aby byli schopni kyberšikanu rozpoznat. Pokud se někdo z nich stane obětí, zásadní je vždy za ním stát a poskytnout mu pomoc. Problém musí jak rodiče, tak i škola brát velmi vážně a jednat.

„To, že se dítě stane obětí šikany nebo kyberšikany, mu nemůžeme mít za zlé, to se prostě stane. Ale mělo by být už předtím od rodičů poučené, že když se mu bude něco dít, tak nemusí nic strpět, a že je vždycky potřeba, aby si přišlo požádat o pomoc," říká pražský koordinátor prevence Ondřej Penc z Policejního prezidia České republiky.

Pomocí rozhodně není zákaz internetu. Zpravidla se šikana děje ze strany někoho v blízkém okolí: ve škole, ve sportovním oddíle nebo třeba v místě bydliště. Takže další příležitosti se stejně najdou.

Jaké kroky tedy podniknout?

„rozmluvit" postiženého a zjistit stupeň závažnosti

uložit komunikaci, která probíhá v příslušné skupině, ve vláknu na sociálních sítích, vést si podrobné záznamy, kdy a co se v komunikaci vyskytlo

kyberšikana není povolená: nahlásit ji provozovateli stránek, který je následně povinen odpovídající komentáře, obrázky nebo videa odstranit

na šikanující osobu prostřednictvím příslušného média nereagovat, nevysvětlovat, nebránit se - to by vyvolalo jen další kolo urážek

první instancí, kde je třeba situaci řešit, je agresor sám, škola, rodiče agresora nebo jiný subjekt, odkud napadání pochází

šikanovanému dítěti zprostředkovat psychologickou pomoc, zejména jsou-li jeho sebedůvěra a sebehodnocení podlomeny, a nadále mu být oporou

pokud se vyhodnotí, že je újma vyšší, anebo se nedaří aktivitám zabránit i přes upozornění a varování původců, pomůže policie

naučit své dítě na sociálních sítích a webech funkci „blokovat", případně „nahlásit"; některé weby mají navíc tlačítka, která umožňují hlásit incidenty přímo na bezpečnostní centrum Child Exploitation and Online Protection Command (CEOP) organizace National Crime Agency

Důležité je s dětmi a mládeží hovořit otevřeně o problematice šikany obecně. Také se bavit o nástrahách internetu. Mnohdy dítě nedokáže odhadnout, jaké následky sdílení určitých věcí na internetu může mít. Vysvětlete mu je a stanovte si společná pravidla, co se smí postovat a co má zůstat raději soukromé. A rovněž je edukujte o tom, co si smí oni dovolit vůči dalším vrstevníkům, pedagogům nebo třeba trenérům v digitálním prostoru oni: co je ještě vtip a co už je možné zařadit mezi dehonestující aktivity spadající do kyberšikany.

Pomůže i pojištění
Stane-li se školák, student nebo jakákoli další osoba obětí kyberšikany, může jim rovněž pomocipojištění domácnosti UNIQA. „To se vztahuje na všechny příslušníky pojištěné domácnosti. V rámci pojištění lze pořídit i připojištění kybernetické asistence. S ní lze řešit právě dehonestaci osobnosti vyplývající z kyberšikany," konstatuje Zdeněk Hruška, manažer pojištění majetku a odpovědnosti UNIQA.

Připojištění se vztahuje mimo jiné právě na výše popisované problémy a chrání oprávněné zájmy pojištěných v souvislosti s poškozením jejich pověsti prostřednictvím internetu nebo sociálních sítí (například pomluva, urážka, nezákonné vyzrazení informací o soukromém životě).

Stačí zavolat na asistenční linku a odborníci ihned začnou vzniklou situaci řešit: zabezpečí smazání příslušných zpráv, zablokování profilu útočníka, případně pomohou klientovi změnit kontaktní údaje. Poskytnou mu současně doporučení, jak dále postupovat, aby útočníkovi ztížil možnosti. Může proběhnout změna hesel, přístupů i telefonního čísla. Vedle technické IT podpory poskytuje kybernetická asistence též pomoc právníka - advokát komunikuje přímo s útočníkem a upozorní ho na právní následky jeho jednání. „Dosavadní zkušenosti ukazují, že intervence právníka je nejúčinnější opatření, protože toho se většina běžných pachatelů zalekne a odradí je to od dalších aktivit," konstatuje na závěr Zdeněk Hruška z UNIQA.

# data[].attributes.attachment_link.title
Co je to kyberšikana a jak se proti ní bránit?

# data[].attributes.attachment_link.description
Moderní technologie v lidském životě nepřinášejí pouze zjednodušení a užitek, jak by se na první pohled mohlo zdát. Kromě hackerských útoků nebo úskalí při nakupování on-line je třeba se mít na pozoru také před dalším negativním fenoménem poslední doby - kyberšikanou.

# data[].attributes.body
Tento článek se věnuje problematice kyberšikany a informuje o jejich příčinách, dopadech apod.

Zdůrazňuje, že kyberšikana je vážný problém, který vyžaduje spolupráci všech stran, včetně rodin, škol a policie.

Nabízí praktické rady, jak se s touto hrozbou vypořádat.

# data[].attributes.attachment_link.title
Víte co je KYBERŠIKANA? - Policie České republiky

# data[].attributes.attachment_link.description
O problematice nebezpečných jevů prostřednictvím internetu a mobilních telefonů

# data[].attributes.body
Článek se zaměřuje na různé typy kyberšikany, její dopady na děti a mladistvé. Popisuje, jak se kyberšikana liší od tradiční šikany a jaké technologie hrají v jejím šíření roli.

Také informuje čtenáře o tom, jaké druhy kyberšikany jsou.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
více článků, blogů a informací o autorovi

# data[].attributes.attachment_link.title
Jaké jsou druhy kyberšikany? Čím si dnešní děti procházejí a jak se mají bránit? | cdr.cz

# data[].attributes.attachment_link.description
Kyberšikana je šikana s využitím digitálních technologií. Může se odehrávat na sociálních sítích, platformách pro zasílání zpráv či v herním prostředí. Jedná se o opakované chování, jehož cílem je vyděsit, rozzlobit nebo zahanbit ty, kteří jsou terčem útoku. Příklady:

# data[].attributes.body
Tento článek popisuje jaké kroky podniknout, aby se oběti chránily.

V tomto článku mě zaujalo, jak kyberšikanu můžeme na ostatních poznat.

Článek apeluje na důležitost prevence a potřebu otevřené komunikace mezi rodiči, dětmi a školami.

# data[].attributes.attachment_link.title
Kyberšikana – jak ji poznat a jak se bránit?

# data[].attributes.attachment_link.description
Šikana s příchodem internetu a sociálních sítí radikálně mění svou podobu. Pozice agresora i oběti, využívané prostředky i možnosti, jak ji řešit – vše je teď jiné. V České republice má s kyberšikanou zkušenost dokonce až 72 % dětí. Proč je tolik rozšířená a lze se jí účinně bránit? Co to vlastně znamená – kyberšikana? Kyberšikana je definována jako forma agrese, která se uplatňuje vůči jedinci či skupině osob prostřednictvím informačních a komunikačních technologií (počítačů, tabletů,…

# data[].attributes.body
Článek popisuje jak kyberšikana je závazná a jaký má dopad na psychické zdraví a sociální vztahy.

Popisuje formy, dopady a prevenci kyberšikany.

V článku mě zaujala legislativa, spojená právě s kyberšikanou.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ať už tomuto nekalému způsobu chování říkáme kyberšikana, počítačová šikana, kybernetická šikana nebo cyberbullying, faktem zůstává, že se jedná o formu psychické šikany, která se pouze přesunula do kyberprostoru. Doba otevírá dveře novým způsobům ubližování a internetové prostředí, kde se nyní nachází již téměř každý pod svými profily na sociálních sítích, tomu bohužel napomáhá. Jak se bránit kyberšikaně a umíte ji rozeznat?
Co je kyberšikana?

Kyberšikana představuje moderní formu šikany tak, jak ji známe, avšak v počítačovém prostředí. Pojem kyberšikana zahrnuje různé formy online zneužívání jako například vydírání, ztrapňování a výsměch, obtěžování, zastrašování, ubližování nebo dokonce zastrašování a vyhrožování. Pro tento účel agresoři využívají informačních nebo komunikačních technologií.

Může probíhat nejen přes počítač a telefon, ale i tablet nebo herní konzoli. Nejčastěji se s ní setkáváme na sociálních sítích, ať už v nenápadné formě nepříjemných komentářů nebo zpráv, ale i v agresivní formě vyloženého vyhrožování nebo vydírání často anonymními nebo falešnými profily. Setkat se s ní však běžně můžeme i v diskuzních fórech, telefonické komunikaci, online videích, e-mailech, hrách nebo na blogu například pomocí komentářů.

Rizika kyberšikany

Podobně jako u šikany se i kyberšikana vyznačuje systematičností a dlouhodobým trváním, které přináší několik rizik. Jedná se o velmi nebezpečné chování. Jeho oběti výrazně poškozuje, především na psychickém zdraví. Oběť kyberšikany se nachází pod dlouhodobým psychickým tlakem, který má za následek potíže se sebevědomím, soustředěností a výkonem. Postupný psychický tlak může vést až k paranoie, úzkostem a depresím a v nejvážnějších případech skončí až sebevraždou oběti.

Agresor je většinou schovaný pod rouškou anonymity, která mu přináší značnou výhodu v poškozování oběti. Nebývá ani výjimkou, že se jedná o celou skupinu útočníků, kteří si zasedli na jednu nebo více obětí.

Riziko kyberšikany také spočívá v tom, že u většiny druhů šikany se situace může uklidnit po jejím vyřešení, odhalení agresorů apod. V případě kyberšikany je však záznam tohoto chování navždy uložen ve virtuálním prostoru. Velmi rychle se zde šíří, kdokoliv si jej může uložit, vyfotit a důkazy tedy vesele žijí svým životem na internetu. Pachatele je také mnohem těžší odhalit.

Druhy kyberšikany

Pokud jste se s kyberšikanou nikdy nesetkali, bude pro vás možná překvapením, jak velmi rozšířená je. Dokonce se jedná o tak "běžný" jev, že již bylo pojmenováno několik druhů počítačové šikany.

1. Kyberharašení - možná nejběžnějším druhem kybernetické šikany je kyberharašení, které představuje neustálé kontaktování oběti pomocí SMS zpráv, e-mailů a jiných zpráv. Této nevyžádané a opakované komunikaci se velmi těžko brání a agresor ji zpravidla nechce ukončit. Obsah zpráv snad nemusíme ani přibližovat.

2. Kyberstalking - v případě stalkingu útočník neustále sleduje svoji oběť, narušuje její soukromí a pocit bezpečí za pomoci internetového prostředí. Sledovat ji může pomocí sociálních sítí, mobilu i počítače. Velmi zajímavé je, že se agresoři často považují za oběť.

3. Flaming - jedná se o slovní napadání, kdy se útočník pouští do nejrůznějších diskuzí na internetu, pod články a příspěvky ostatních a úmyslně chce rozdmýchat hádku nebo nepříjemnou diskuzi. Tito lidé se vyloženě baví napadáním ostatních v komentářích. Nebojí se vulgarismů, rasismu nebo osobních urážek.

4. Sexting - spočívá v posílání a zveřejňování textů, fotografií nebo videí se sexuální tématikou. Útočník oběť vydírá na základě získaných intimních dokumentů a vyhrožuje zveřejněním nebo ukázáním rodičům. Často své oběti nutí pod touto výhružkou k úkonům, které by jindy nevykonaly, ke lhaní nebo i kriminální činnosti. Materiály zdaleka nemusí být pravé, agresoři si rádi vyrobí vlastní ve Photoshopu apod., dokonce se nemusí ani jednat o důvěryhodné zfalšování, přesto se oběť stydí a ponižuje.

5. Ostrakizace (Vyloučení) - jak již název napovídá, jedná se o vyloučení z určité skupiny, společnosti apod. Většinou se útočníci postarají o to, aby o vyloučení jedince ostatní veřejně věděli a tím ho ponížili. Ten se poté může cítit bezvýznamný, odstrčený a nechtěný.

6. Happy Slapping - se slovem šťastný (happy) nemá tento útok zcela nic společného. Tento druh kyberšikany vznikl ve Velké Británii a má i fyzický dopad na oběť. Ve většině případů si agresor vyhlídne jedince na sociálních sítích, například na Facebooku nebo Instagramu, a poté jej napadne ve skutečném světě (oblíbené je například fackování oběti). Čin je většinou natočen a vyvěšen na internetu, což již několikrát vedlo k sebevraždě oběti.

7. Kybergrooming - velmi nebezpečnou formou se také stává kybergrooming, kdy je utlačovaný donucen k osobní schůzce. Velmi často se v tomto případě setkáváme s pedofily, kteří lákají ven nezletilé děti. Poté je většinou nutí k různým trestným činům či dochází ke znásilnění a fyzickému napadání.

Samotný výčet forem kyberšikany vypovídá i o následcích, které jsou s ní spojeny. Už z pouhého čtení o nich člověku mrazí, natož když se vžijeme do role oběti. Jak se tedy bránit a pomoci ostatním, pokud se s počítačovou šikanou setkali?

Stali jste se svědkem kyberšikany? Jak byste se měli zachovat?

Scrollujete po sociálních sítích nebo pročítáte diskuzi s přáteli a vidíte, že se někdo opakovaně dopouští nevhodného chování vůči druhé osobě? Jak se v takové situaci zachováte? Nehrajte si na mrtvého brouka a snažte se pomoci šikanovanému. Při správném postupu nemusíte mít strach, že byste se i vy stali obětí agresora.
Několik kroků, které můžete učinit:
Zkontaktujte soukromě utlačovaného a zkuste si s ním o celé situaci taktně promluvit. Možná právě někoho hledá, kdo by mu se situací pomohl nebo si také nemusí uvědomovat, do jaké situace se dostal. Vysvětlete mu, že si nezaslouží takové chování a nabídněte mu pomocnou ruku.

Vyhledejte společně pomoc nebo se alespoň ujistěte, že ví kde hledat. Svěřit se může autoritě v podobě specialisty, rodiče nebo učitele. Běžně se s kyberšikanou setkávají i dospělý jedinci. Pomoc odborníků není žádná ostuda, můžete předejít mnohem horším situacím.

Vytvořte si důkazy o nekalé činnosti. Stačí snímky obrazovky, vytisknout e-maily apod. I v prostředí sociálních sítí se můžete obrátit přímo na pomoc samotné aplikace. Veškeré nevhodné chování nahlaste správcům nebo zřizovatel i. Může dojít k blokaci účtu apod. Ve většině sociálních sítí najdete tlačítko nahlásit hned pod příspěvkem.

Kyberšikana se týká přímo vás?

Bránit se sám proti kyberšikaně rozhodně nepředstavuje lehký úkol. Důležité však je, uvědomit si o jak závažný problém se jedná a že pokud nezačnete jednat co nejdříve, šikana agresora nepřestane jen tak bavit. Právě naopak. Jestliže útočník uvidí, že se mu daří položit vás na kolena a prochází mu to, nemá důvod přestat.

Jak už bylo řečeno pořiďte si důkazy a nahlaste celou událost nějaké autoritě. Může se jednat o rodiče, učitele nebo třeba školního poradce. Velmi často se však stává, že se přesně těmto lidem svěřit nechcete - důvodem může být stud, citlivý obsah apod. V takovém případě se obraťte na linku bezpeční, krizové centrum, psychologa nebo policii. Možností je spousta, využijte je. Například policie může dotyčného vypátrat pomocí IP adresy.

Dále můžete dotyčného nahlásit v rozhrání sociální sítě nebo požádat Google o vymazání obsahu, který vás poškozuje. Lze zablokovat celá skupina, stránka nebo třeba telefonní číslo.

Nejdůležitějším bodem je však prevence, díky které nemusí k výše zmíněným situacím vůbec dojít. Každý člověk by měl znát základní pravidla, jak se na internetu chovat:

Vážit si své hodnoty, soukromí apod.

Nezveřejňovat a neposílat nikomu citlivý obsah, intimní fotografie a jiné soubory.

Chránit své sociální sítě, e-mail a další účty silným heslem, které nikomu nesděluje.

Nenavštěvovat pochybné stránky, kde se vyskytuje mnoho počítačových virů a používat antivirový program.

V případě dětí by měli silnou roli zahrát rodiče, kteří se svými dětmi komunikují, vnímají jejich potřeby a informují je.

Řešení nespočívá v izolaci od virtuálního světa, prostá informovanost a prevence poslouží mnohem lépe. Možná vám nyní vaše situace připadá bezvýchodná, avšak zachovejte si pozitivní mysl a jednejte. Nemůžete spoléhat na to, že to jednou zmizí nebo že to někdo vyřeší za vás.

Jak se na kyberšikanu dívá legislativa?

Zákon zatím nedefinuje pojem kyberšikana jako trestný čin, avšak její důsledky mohou být vyhodnoceny jako porušení legislativy hned v několika případech. Za důsledky šikanování může být agresor odsouzen dle Trestního zákona č. 306/2009Sb například v případě:

Ublížení na zdraví (§ 146)

Vydírání (§ 175)

Pomluva (§ 184)

Omezování osobní svobody (§ 171)

Násilí proti skupině obyvatel a jednotlivci (§ 352)

Zneužití dítěte k výrobě pornografie (§ 193)

Nebezpečné pronásledování (§ 354)

Pohlavní zneužívání (§ 187)

Setkali jste se někdy s kyberšikanou? Jak jste se zachovali nebo co byste v tomto případě doporučili oběti?

Mám zájem o odběr newsletteru

# data[].attributes.attachment_link.title
Co je to kyberšikana a jak se jí bránit? | Blog Orange Academy

# data[].attributes.attachment_link.description
Kyberšikana je rozšířenější než by nás na první pohled napadlo. Znáte druhy kyberšikany, rizika a postup, jak se bránit?