# data[].attributes.body
Activitățile instructiv-educative trebuie să ofere cat mai ocazii de valorificare în practică a cunoștințelor însușite.

# data[].attributes.body
Prin considerarea practicii ca bază,fundament ca temei al cunoașterii epistemice

# data[].attributes.body
Prin folosirea valențelor rezolutive ale elementelor teoretice în abordarea elementelor practice. Are două sensuri: distincte, dar complementare

# data[].attributes.body
Folosirea cunoștințelor asimilate

# data[].attributes.body
Prelungirea lui “a ști” în “a ști să faci”

# data[].attributes.body
Este aplicabil pentru toate materiile

# data[].attributes.body
Cunoștiințele se rețin mai bine pe un timp îndelungat

# data[].attributes.body
Înțelegerea utilității practice

# data[].attributes.body
Trecerea de la concept la aplicarea acestora

# data[].attributes.body
Aplicarea acestui principiu se face prin laboratoare, teme practice, exerciții, activități

# data[].attributes.body
Echilibru între concret și abstract

# data[].attributes.body
Aplicabilitatea cunoștințelor

# data[].attributes.body
Legătura între “a ști” și a “ști să faci”

# data[].attributes.body
Resurse

# data[].attributes.body
Echilibru

# data[].attributes.body
Formarea cadrelor didactice

# data[].attributes.body
Contexte

# data[].attributes.headline
Principiul respectării particularităților de vârstă și individuale

# data[].attributes.subject
Principiul respectării particularităților de vârstă și individuale

# data[].attributes.body
Definitie:

Acest principiu presupune ca procesul educațional să fie organizat ținând cont de trăsăturile psihice, fiziologice și cognitive ale elevilor. Profesorul trebuie să ia în considerare atât etapa de vârstă, cât și particularitățile individuale ale fiecărui elev — cum ar fi ritmul de învățare, interesele, aptitudinile sau stilul

personal de lucru.

Caracteristici esențiale:

1. Adaptabilitate:
Procesul de predare este ajustat în funcție de nivelul de dezvoltare intelectuală, emoțională și motrică al elevilor, astfel încât fiecare să poată progresa în mod eficient.

2. 🔶 Individualizare:
Fiecare elev este încurajat să învețe în propriul său ritm, prin activități și metode adaptate capacităților și stilului său de învățare.

3. 🔶 Diferențiere:
Profesorul folosește strategii, conținuturi și metode de evaluare variate, alese în funcție de nevoile, interesele și potențialul fiecărui elev.

Exemplu practic:

La o oră de matematică profesorul oferă sarcini diferențiate în funcție de ritmul și nivelul de înțelegere al elevilor: unii primesc exerciții simple pentru consolidarea noțiunilor de bază, iar alții activități mai complexe care stimulează gândirea critică și creativitatea.

Cuvinte cheie:

diferențiere

individualizare

adaptare

vârsta școlară

particularități psihologice