# data[].attributes.headline
Поради батькам щодо запобігання шкільної дезадаптації

# data[].attributes.subject
Поради батькам щодо запобігання шкільної дезадаптації

# data[].attributes.body
-         формуйте позитивне ставлення до школи;

-         виявляйте інтерес до шкільних справ та успіхів дитини;

-         формуйте адекватну самооцінку;

-         не перевантажуйте дитину надмірними заняттями, чергуйте їх з грою;

-         навчайте етичних норм спілкування з однокласниками та дорослими;

-         привчайте самостійно долати труднощі, які під силу подолати 6-річні дитині;

-         хваліть частіше, а не докоряйте;

-         частіше згадуйте себе в дитячому віці;

любіть дитину безумовною любов’ю, приймайте її такою, як вона є.

# data[].attributes.attachment_link.title
Без названия (2)

# data[].attributes.headline
Декілька порад щодо режиму дня:

# data[].attributes.subject
Декілька порад щодо режиму дня:

# data[].attributes.body
-         12 годин сну з урахуванням обіду (1- 1,5 год.) для поновлення сил;

-         після школи не спішіть садити дитину за уроки, необхідно 2 – 3 години відпочити. Найпродуктивніший час для приготування уроків з 15 до 16 годин. Зайняття ввечері безрезультатні.

-         Не примушуйте дитину готувати уроки за один раз. Після 20 хв. Занять необхідно 10 – 15 хвилин перерви.

-         Під час приготування уроків не сидіть над дитиною, давайте їй можливість працювати самостійно, але якщо буде потрібна ваша допомога, наберіться терпіння. Спокійний тон та підтримка („не хвилюйся, все вийде”, „давай розбиратися разом”), похвала навіть якщо щось не виходить, необхідна. Не акцентуйте увагу на оцінках 1 „не дарма з письма в тебе одні „2” та „3”)

# data[].attributes.headline
До виховних помилок батьків належать:

# data[].attributes.subject
До виховних помилок батьків належать:

# data[].attributes.body
-         надмірно завищені сподівання щодо навчальної успішності дитини, внаслідок чого будь – яка невдача сприймається нею неадекватно;

-         розмови про вади вчительки або недоліки школи замість акцентування дитини на приємних моментах;

-         часті конфлікти з приводу навчання дитини, після чого все, пов'язане зі школою, втрачає для неї щонайменшу привабливість.

# data[].attributes.headline
Причинами шкільної д

# data[].attributes.body
Причинами шкільної дезадаптації частіше є неправильні методи виховання у сім'ї або порушення системи стосунків у школі.

# data[].attributes.headline
Психологічна готовні

# data[].attributes.body
Психологічна готовність є необхідною умовою успішної адаптації до шкільного життя. Є чимало дітей, які все ж таки не можуть „вжитися в нову роль”. Вони часто страждають на нездоров'я, перебувають у пригніченому настрої, не повністю засвоюють навчальний матеріал, не мають близьких друзів, знають на ім'я та прізвище не всіх однокласників тощо.

# data[].attributes.attachment_link.title
Без названия (1)

# data[].attributes.headline
Мотиваційна готовність, передбачає чітко оформлювати позицію школяра. Коли дитина:

# data[].attributes.subject
Мотиваційна готовність, передбачає чітко оформлювати позицію школяра. Коли дитина:

# data[].attributes.body
-         має належне уявлення про школу;

-         позитивно  ставиться до шкільних занять;

-         відає перевагу урокам грамоти і лічби, а не заняттям дошкільного типу і малювання, фізкультура, трудове навчання;

-         .визнає авторитет вчителя;

# data[].attributes.headline
Шкільна зрілість виявляється у:

# data[].attributes.subject
Шкільна зрілість виявляється у:

# data[].attributes.body
1)    морфогенетичній готовності, що передбачає фізіологічну зрілість (стан здоров'я) та рівень фізичного розвитку (розвитку дрібної моторики рук і зорово – рухової координації)

2)    інтелектуальній готовності дитини до школи, що передбачає володіння дитиною певною кількістю знань про явища навколишнього середовища, уміння порівнювати, класифікувати, узагальнювати та інш.

3)    Комунікативній готовності, що передбачає володіння навичками взаємодії з дорослими, однолітками ( вмінням слухати, не перебиваючи, вміння вибачати і вибачатися, співчувати…)

4)    Емоційно – вольової готовності, що передбачає вміння робити не лише те, що подобається, а й те, що необхідно зробити..