# data[].attributes.body
Jeg har nu lavet et rytmikforløb, med en gruppe børn. Og det jeg tager med mig er at motivation og vedholdenhed fra min side gjorde at jeg fik gennemført aktiviteten. Men jeg måtte justere efter børnegruppens koncentrations niveau. Men sådan er det jo at arbejde med de mindste børn.
Denne gruppe af børn kunne kun klare 3 sange med aktiv deltagelse, men hvis man laver det en anden dag, kunne det være de ville deltage mere.
Når man arbejder med børn er den nonverbale kommunikation vigtig, og at vi motiverer børnene til at deltage. Vi skal skabe rammerne for at de kan lære noget.
Det er os som skal udtænke et forløb, som kan stimulere deres motorik, og som kan udfordre dem.

# data[].attributes.body
En lille del af mit rytmikforløb. Jeg stoppede optagelsen, da de mistede koncentrationen for meget.

# data[].attributes.body
Firkløverens børnehus
Maglekærvej 6
3330 Gørløse
72324136
Kontaktpersoner:
Pædagog Lis Kolbe Jørgensen
Leder Trine Hansen

# data[].attributes.body
Rigtig fin beskrivelser. Og endnu et lille nedslag fra min side: I forhold til motivation kunne du med held have kvalificeret din besvarelse ved at forholde dig til begreberne; ydre/indre og direkte og indirekte motivation:-)

# data[].attributes.body
Har læst din dag igennem og den ser rigtig fin ud. En nedslag tænker jeg dog at gøre. Du skriver nederst under grov og fin motorik at god motorik styrker barnets selvværd og trivsel. Jeg er ikke uenig men hvorfor:-)

# data[].attributes.body
Når jeg arbejder med musik, bevægelse og rytmik, skal jeg have meget fokus på motivation og mig selv som rollemodel i aktiviteten. Det er vigtigt at jeg går forrest i aktiviteten, om det så er dans, musik, rytmik eller andet.
Jeg har fået en viden om at musik kan virke som en ydre motivation hos børnene, og at jeg som pædagogisk assistent kan hjælpe den på vej. Ved at jeg sætter musik på, enten spontant eller med et formål, fremmer jeg børnenes bevægelse og deres motivation til bevægelse.
Jeg skal anerkende at nogen måske synes det er svært, og bruge affektiv afstemning så de føler sig anerkendt i følelsen af at det er svært. Jeg vil tage dem i hånden og guide dem og følge det de kan. Mit mål skal være at anerkende dem, men også at udvikle dem.
Når jeg sætter musik på er det vigtigt at jeg viser mig som en rollemodel, og går foran og viser børnene, hvordan man kan bevæge sig. De kopierer vores måder at bevæge os på, og på den måde skaber man et bånd. På en måde bliver musikken vores fælles tredje.
I arbejdet med rytmik, er det vigtigt at jeg er lydhør overfor børnene, og at jeg giver dem mulighed for at have indflydelse. Jeg skal give børnene plads til udfoldelse, og jeg skal være opmærksom på hvordan jeg bruger musikken.
Jeg skal lave et rytmikforløb som både indeholder sang og musik, og instrumenter, så man skal man være åben for at forløbet tager en anden drejning end planlagt.

# data[].attributes.headline
Musik og rytmiks effekt på stemning, fysisk præstation og kroppens udtryksformer

# data[].attributes.subject
Musik og rytmiks effekt på stemning, fysisk præstation og kroppens udtryksformer

# data[].attributes.body
Generelt har musik en positiv indvirkning på os. Vi får lyst til at danse og røre os når vi hører det.
Musik udvikler også vores sprog, og nuancerne i det.
Ved at lave et rytmik program, styrker vi børnenes primære sanser, og giver dem en øget følelse af at kunne begå sig. Vi styrker deres indlæring, og deres kropslighed. De får øget kropsbevidsthed når vi gennem musikken udtrykker sig. Det er med til at styrke sanserne, relationerne til andre og er med til at give dem en fornemmelse af deres egen krop, og hvad den kan.
Når vi som voksne planlægger et rytmik forløb, er det vigtigt at vi ser på os selv som rollemodeller. Når vi bevæger os og deltager, øger det børnenes motivation til at deltage. Vi som rollemodeller skal være opmærksomme på hvordan vi agerer i aktiviteten. vi har stor indflydelse på børnenes præstationer.
Børnene kopierer vores bevægelser og på den måde udvider de deres forståelse for hvad deres krop kan.

# data[].attributes.body
Når jeg læser casen, ser jeg børn som ikke er motiverede til at deltage i rytmik. De voksne virker har ikke formået at lave et rytmik program som kan motivere alle til at deltage.  De er ikke gode til at motivere børnene til at deltage. Den ene pædagog kunne have lyttet til at drengene gerne ville have sunget 'giraffen gumle' og sagt, 'Det lyder som en rigtig god sang, den synger vi inden vi synger 'se min kjole' På den måde havde de haft drengenes opmærksomhed, og havde motiveret dem til at deltage. Motivation handler nemlig om at have lyst til at deltage.
Havde de anerkendt drengenes ønske, ville de have skabt en større motivation hos dem.
Drengene fik ikke lyst/blev ikke motiveret af at de voksne ikke lyttede til dem. Var de blevet mødt i deres ønske og havde fået medbestemmelse, ville det have øget deres indre motivation, fordi de så ville have haft lyst til at deltage. Det giver mere motivation at blive involveret i aktiviteten, end at blive ignoreret.
Musik i sig selv, kan være en faktor til at skabe en ydre motivation. Børn er mere umiddelbare, og bevæger sig instinktivt til rytmer. Rytmer har de allerede i fosterstadiet har hørt i mors mave i form af pulsen. Pulsen/rytmen er genkendelig for barnet i musikken. Musikken skaber en motivation til bevægelse fordi den er genkendelig og kan lede over til en indre motivation. Man får det dejligt og man har det sjovt mens man danser og hører musik.

# data[].attributes.headline
Vigtigheden af nonverbal kommunikation med 0-3 årige.

# data[].attributes.subject
Vigtigheden af nonverbal kommunikation med 0-3 årige.

# data[].attributes.body
Nonverbal kommunikation er vigtig i arbejdet med de helt små, fordi de ikke har noget sprog endnu, og heller ikke helt forstår hvad vi siger verbalt.
De læser vores mimik og kropssprog i højere grad end andre.
Vi er også mere opmærksomme på vores kropssprog når vi kommunikerer med små børn. Vi kan med vores nonverbale sprog, imødekomme dem, og så dem til at føle sig trygge. Vi er mere rolige i vores kropssprog, er mere smilende og åbne i vores mimik, og smiler mere.
Nonverbal kommunikation sker som tidligere skrevet meget tidligt i vores liv, i mødet med vores forældre. Det første vi ser er vores forældres glade ansigter og glæde.
Med deres nonverbale kommunikation, gennem ansigtsduetter, lærer vi at forstå vores følelser og føler os anerkendt i dem.

# data[].attributes.body
I casen ser jeg flere steder nonverbal kommunikation.
1. Da pædagogen ikke reagerer på at drengene ikke vil synge Se min kjole, men hellere 'giraffen gumle' ignorerer pædagogen dem. På den måde afviser hun dem nonverbalt, og det tolker de som, at hun er ligeglad med dem. De rejser sig og begynder og lege med biler, fordi hun ikke 'ser' dem. Hun kommunikerer nonverbalt ved at ignorere dem.
2. Drengene Bo og Ib, fortæller også nonverbalt at de ikke gider være med til rytmik, ved at rejse sig op og begynde at lege med biler. De signalerer tydeligt, at de ikke gider være med, når de ikke bliver imødekommet i deres ønske om sang.
3. Den anden pædagog rejser sig og sætter bilerne op på hylden. I casen står der ikke om hun siger noget, men det går jeg ikke ud fra, da de andre sidder og synger. Hvis vi antage r at hun ikke siger noget, så signalerer hun også nonverbalt, at det ikke er nu vi skal lege med biler.
4. Pigerne der bliver siddende da pædagogen siger de skal danse stopdans, signalerer også nonverbalt, at drengenes fangelig er lidt for vild.
5. Til sidst er der den lille pige som står lidt væk fra de andre og holder sig for ørene. Hun signalerer kraftigt nonverbalt, at der er for meget larm og uro. Hun signalerer at der er for meget støj, og måske også at hun er utryg ved den vilde leg.

# data[].attributes.body
Når man taler om nonverbal kommunikation, taler man om det vi signalerer uden at sige det. Det kan være vores kropssprog, mimik gestik eller tonefald. Altså det man ikke siger med ord.
Nonverbal kommunikation kan have en større effekt en den verbale kommunikation.
For man kan sige meget med sit kropssprog, uden at sige et eneste ord.
Står man med armene over kors, eller armene ud foran sig, smiler man eller ser man sur ud, eller små bevægelser i mimikken som et ryk med øjet, eller et smil.
Klæder man sig på en bestemt måde, så kan det også sige noget nonverbalt om hvem du er. F.eks kan en mand med vest og rygmærke signalerer at han er farlig, og en hård hund, selvom han måske er blid og mild inden i. Vi siger mere med vores fremtoning og nonverbale sprog, end vi selv tror.
Derfor er den nonverbale kommunikation vigtigere end den verbale, når man taler om arbejdet med små børn.
De forstår nemlig ikke altid det vi siger med ord, men læser vores kropssprog og mimik.

Her kan man også tale affektiv afstemning ind. For den første kommunikation vi får med omverdenen er den kommunikation vores forældre giver os med ansigtsduetter. Når vores forældre eller omsorgspersoner spejler vores følelser med ansigtsduetter, føler vi os forstået og anerkendt. Den første nonverbale kommunikation vi møder i livet er altså vores forældres mimik.

# data[].attributes.headline
Nye muligheder for mig som pædagogisk assistent.

# data[].attributes.subject
Nye muligheder for mig som pædagogisk assistent.

# data[].attributes.body
Noget af det jeg har fået en større forståelse for i mit skoleforløb, er hvor vigtigt det er at have fokus på at styrke primærsanserne. Når man arbejder med specielt de helt små børn, er det vigtigt at grundmotorikken er helt på plads. Når grundmotorikken er på plads, kan børnene bedre lære og udvikle sig på andre punkter.
Jeg har fået en større viden om barnets udvikling, som giver mig noget baggrundsviden, som jeg kan bruge når jeg skal planlægge aktiviteter fremadrettet.

# data[].attributes.headline
Aktivitet der stimulerer den kinæstetiske sans.

# data[].attributes.subject
Aktivitet der stimulerer den kinæstetiske sans.

# data[].attributes.body
Den aktivitet jeg tænker man kunne lave, er en sangkuffert. Her i kan man lægge forskellige ting, som symboliserer en sang man skal kunne bevæge sig til. Man kunne f.eks. hoved skulder knæ og tå, Knoglesangen, Hoppe sangen, Troldesangen, eller se det lille tog.

I sangen `hoved, skulder, knæ og tå’ rører man først ved sit hoved med hænderne, så på skulderne og sidst på tæerne. Man peger på øjne, næse og mund mens man synger sangen.

Her får man brugt den kinæstetiske sans, når man skal løfte armene, bukke ned i knæene og holde balancen.

I knoglesangen, skal man både bruge den kinæstetiske sans, når man danser og bevæger sig, og den vestibulære sans, når man danser tosset og skal holde balancen.

# data[].attributes.body
Grov og finmotorikken hænger sammen med de færdigheder vi udvikler, når vores grundmotorik, grundbevægelser og grundlege er udviklet. Man kan ikke adskille dem fra hinanden, da de udvikler sig sammen.

Når man styrker grovmotorikken, styrker man de store muskelgrupper i arme, ben og krop, og på den måde også den kinæstetiske sans, som er en af vores primærsanser. Finmotorikken handler om de mere fine bevægelser, som smil, mimik, fingrer, mund, øjne mm. Også her er det den kinæstetiske sans man arbejder med.

God motorik er vigtig for barnets evne til at bevæge sig, koordinere sine bevægelser og lære nye færdigheder.  Den er også vigtig i forhold til at styrke børns selvværd og trivsel.

# data[].attributes.body
I de første 3 år af barnets liv sker den største udvikling af motorikken. Den normale motoriske udvikling gennemgår en række trin som er ens for alle. Man starter med at trille, krybe, sidde, kravle, stå, gå, løbe, hoppe og hinke. Man kalder også dette for den motoriske trappe.

Man går fra kun at kunne de basale ting som at græde, spise, og skulle have skiftet ble, til at kunne gå, hoppe og hinke på kun 3 år. Man går fra hjælpeløs, til at klare de fleste ting selv.

Motoriktræet er et godt billede på den motoriske udvikling som børn i alderen 0-3 år gennemgår.  Rødderne på træet er børnenes primærsanser og deres reflekser og reaktioner.  Stammen er grundlege, grundbevægelser og sanseapparatet, og kronen er færdighederne og kognitive processor.

# data[].attributes.headline
Eksempler på hvordan man styrker sanserne.

# data[].attributes.subject
Eksempler på hvordan man styrker sanserne.

# data[].attributes.body
Taktilsansen: Man kan lave massageleg, berøring med børster eller bolde på kroppen, føle på forskellige materialer som pels, gummi, sandpapir, vat, fjer. Man kan lege med modellervoks, kartoffelmel og vand blanding, og fingermaling.

Kinæstetisk sans: Her kan man løbe, hoppe, dansen, kravle, gå på tæer. Sparke bold, og løbe efter den kunne være en aktivitet og det samme er rytmik.

Vestibulære sans: At snurre rundt, slå kolbøtter, gynge, danse, rutsje og klatre er godt for den vestibulære sans. Man kan også lægge barnet på en stor bold, og trille det frem og tilbage og til siderne.

Når vi styrker og arbejder børnenes sanser, samler hjernen disse indtryk og lagrer dem. Det kalder man sanseintegration. De vigtigste indtryk reagerer hjernen på, og de mindre vigtige lagrer hjernen i hukommelsen.

# data[].attributes.body
Når man arbejder med de små børn i vuggestuen, er det vigtigt at have fokus på barnets primærsanser, som er Taktilsansen, den kinæstetiske sans, og den vestibulære sans.

Primærsanserne udvikles allerede mens barnet ligger i morens mave, og er sammen med sekundærsanserne, synssansen, lugtesansen, høresansen og smagssansen, vigtigt i udviklingen af barnets grundmotorik.

Taktilsansen kaldes også følesansen. Det er den, som mærker alt vi kommer i kontakt med. Kulde varme, hårdt, blødt. Det er taktilsansen som fortæller os om noget føles rart eller ej.

Den kinæstetiske sans registrerer kroppens bevægelser. Den kaldes også muskel led sansen og sørger for at vi bruger vores krop og muskler. Den giver hjernen besked om at løfte et ben, bøje en arm eller spænde musklerne når balancen skal holdes

Vestibulær sansen kaldes også labyrintsansen. Den sidder i det indre øre, og registrerer vores hovedets stilling. Den påvirkes når vi drejer rundt eller f.eks. bukker os ned, og fortæller den kinæstetiske sans at den nu skal spænde musklerne og rette kroppen op.