# data[].attributes.headline
Jussi Tuominen: Tuettu perheloma Kuortaneen urheiluopistolla

# data[].attributes.subject
Jussi Tuominen: Tuettu perheloma Kuortaneen urheiluopistolla

# data[].attributes.body
Olin avopuolisoni ja silloin reilun vuoden ikäisen poikani kanssa viime syksynä perheille tarkoitetulla aktiivilomalla Kuortaneen urheiluopistolla. Päivät sisälsivät mukavasti ohjattuja toimintoja, toki ne menivät hieman ohi meiltä, kun lasten aktiviteetit oli suunnattu enimmäkseen +3-vuotiaille.

Loma vastasi motivaation tasoon olemalla liikunnallisen pääperiaatteensa osalta lähellä elämäntapaani, tätä kautta myös fyysiseen. Emotionaalista ja älyllistä tasoa päästiin kokemaan pojan innokkaan oppimisen ja kasvamisen kautta, kun pääsi kokeilemaan kaikkea uutta täysin uudessa ympäristössä.

# data[].attributes.body
- Jeeppisafari Dubaissa, joka sisälsi mm. mönkijäajelua, paikallista kulttuuria ja ruokaa jne.

- Elämys vastasi pääasiassa emotionaaliseen tasoon (elämys itsessään), mutta toisaalta älylliseen tasoon (vieraasta kulttuurista oppiminen) sekä motivaation tasoon (kiinnostus kulttuuriin. Lisäksi kokemus tarjosi fyysisen tason kokemuksia (makuaisti, fyysinen rasitus jne.).

- Kyseessä oli useamman ryhmän retki, mutta osaltaan oma paikallisopas teki kokemuksesta yksilöidyn. Aitoudesta en niin tiedä, illan vietto aavikolla vaikutti aika lavastetulta ja oli varmaankin turisteille tarkoitettukin.

- Puolestaan oppaat kertoivat tarinoita paikalliseen elämään liittyen. Lisäksi vuorovaikutus oli vaivatonta, huolimatta oppaan heikohkosta englannin kielestä. Opas osasi käyttää elekieltä hyväkseen. Lisäksi vuorovaikutusta oli muiden suomalaisryhmien välillä.

- Kokemus vaikutti moniin aisteihin: maisemat olivat vaikuttavia (näkö), paikallinen musiikki tanssiesityksen aikana (kuulo), paikallinen ruoka ja juoma (maku). Kontrasti omaan arkeen oli suuri.

# data[].attributes.body
- Olin kavereideni kanssa puumalassa siltakemmakoilla ja päätimme lähteä helikopterilennolle. Lento kierteli ympäri puumalaa ja saimaan maisemia.
Elämys vastasi motivaation ja emotionaaliseen tasoon. Vaikka en itse niin paljon välitä korkeista paikoista tai metelistä luonnon keskellä, oli kokemuksena tämä mukava. Elämys oli moniaistillinen kokemus, joka sisälsi jännitystä, ihmetystä, innostumista ja vapautumista. Luonnon läsnäolo ja saimaan maisemat toivat aitouden tunteen mieleeni.

# data[].attributes.body
- Kolmen tunnin issikkavaellus vaihtelevissa maastoissa ja kauniissa säässä.

- Elämys vastasi eniten motivaation, emotionaalisen ja fyysisen tasoon. Oman lajitaustani vuoksi olin hyvin kiinnostunut vaelluksesta ja odotin siltä paljon. Fyysisellä tasolla vaellus tarjosti paljon eri aistikokemuksia ja emotionaalisella tasolla vaellus tarjosi elämyksen, sillä se poikkesi tavallisesta harrastamisesta enemmän, eli toi suuren kontrastin arkeen.

- Koin vaelluksella hurjasti eri aisteja virittäviä tekijöitä, kuten visuaalisesti monipuoliset maastot lehtimetsästä peltojen ja järvien kautta hiekkakuopille. Tyyni ja aurinkoinen kesäsää korosti vehreää ja leppoisaa luontoa. Auditiivisesti kavioiden kopse, hevosten pärskintä ja vetäjän iloiset ohjeet luovat muistojen kautta turvallisuuden ja ilon tunteita. Kinesteettisesti aistejani viritteli esimerkiksi hevonen ja varusteet.

- Elämys tarjosi myös positiivisia kokemuksia vuorovaikutuksesta sekä muiden osallistujien kanssa, että hevosten kanssa.

- Hevosten läsnäolo ja luonne tarjosi myös aitouden kokemuksia.

# data[].attributes.body
Vuokrasimme moottorikelkat lapissa erilaisia elämyksiä tarjoavasta yrityksestä. Saimme ajaa niillä keskenämme monta tuntia.

Kiinnostus tätä elämystä kohtaan oli korkealla, koska olin halunnut päästä kokeilemaan moottorikelkalla ajamista jo kauan.

Koin retken myös monilla aisteilla. Näin henkeä salpaavia maisemia, tunsin talven viiman kasvoillani, kuulin moottorin jyrinän ja toisaalta taas lapin erämaan täydellisen hiljaisuuden.

Elämyksenä kokemus oli ainutlaatuinen, siitä upean tekivät maisemat, hyvä seura ja vapauden tunne.

Kontrasti omaan arkeen oli valtava. Harvoin saa irrotettua niin hyvin itsensä arjesta ja ajatuksista niin hyvin kuin lapin luonnon keskellä ja keskittyessään hallitsemaan kovaa vauhtia kulkevaa ajoneuvoa.

# data[].attributes.headline
Tee julkaisu: punainen PLUS-merkki (oikea alareuna), klikkaa oikeassa yläreunassa ... Lisää nimesi alkuun. Kuvaa elämys lyhyesti ja kerro: mihin tarpeeseen elämys vastasi (kts. kolmion oikea reuna) ja kerro, miten elämyksessä tuli esiin elämyksen eri elementteja (alareuna/vaaka). 

# data[].attributes.subject
Tee julkaisu: punainen PLUS-merkki (oikea alareuna), klikkaa oikeassa yläreunassa ... Lisää nimesi alkuun. Kuvaa elämys lyhyesti ja kerro: mihin tarpeeseen elämys vastasi (kts. kolmion oikea reuna) ja kerro, miten elämyksessä tuli esiin elämyksen eri elementteja (alareuna/vaaka). 

# data[].attributes.body
Olen kokenut elämässäni paljon elämyksiä, mutta yksikään niistä ei ole tietyn palveluntuottajan tuottama pavelu, vaan kyse on esimerkiksi laajoista yhteisöllisistä kokemuksista.

Kun mietitään niin päin, mitkä palvelut ovat olleet hyviä, niin valitsen toistaiseksi vähän esillä olleen kategorian "verkkopalvelut" ja kerron mitä sellaista siellä on, joka tarjoaa jotakin tärkeää ja mielekästä.

Verkkopalvelu: Reittihärveli (Route Gadget). Kyseessä on tietotekninen systeemi, jonka suunnistuskisan / kuntorastien järjestäjä voi "perustaa" tapahtumastaan. Jokainen tuloksen saanut suunnistaja voi ladata oman reittinsä gpx-tiedostona palveluun ja sen jälkeen tarkastella sitä sekä muiden reittejä kartalla. Omaa reittiään voi vertailla muihin, katsoa kun "pallot liikkuvat" kartalla tms.

Kyseinen palvelu vastaa erinomaisesti suunnistajan tarpeeseen analysoida omaa suoritustaan ja saada konkreettista palautetta reitinvalintojensa onnistumisesta. Se motivoi suunnistamaan hyvin ja kehittymään vielä lisää, sekä kertoo missä on "hapuilua", missä on kehittämisen kohteet. Reitin lataaminen verkkopalveluun ei sinällään ole elämys, mutta suunnistuksesta tulee kokonaisvaltaisempi elämys, kun omaa reittiään voi jälkikäteen tarkastella.

Kaikkiaan moni verkkopalvelu on hyvä ja toimiva, mutta huonojakin on joukossa.

# data[].attributes.body
Muutama vuosi sitten toukokuun lopussa kävin kuumailmapallolennolla ystäväni kanssa.

Kuumailmapallolento alkukesästä upeassa säässä hyvän ystävän kanssa oli elämys. Olen aikaisemminkin käynyt lennoilla, mutta tämä oli kaikista mieleenpainuvin ja upein kokemus seuran, sään ja tunnelman vuoksi.

Ennen lentoa jokainen mukaan lähtijä osallistui pallon täyttämiseen ja muihin valmisteluihin lentäjän johdolla. Osallistuminen yhdessä valmisteluihin muiden avustajien kanssa teki elämyksestä yhteisöllistä.

Alkuvalmisteluiden jälkeen nousimme koriin ja lentäjä antoi tarkat turvallisuusohjeet ja kertoi, miten lennon aikana tulee käyttäytyä. Kävimme läpi jo laskeutumisen, mutta se käytiin kertaalleen vielä ennen laskua, jotta kaikilla olisi oikeat toimintaohjeet tuoreessa muistissa.

Kontrasti oli arkeeni nähden iso, sillä harvoin pääsee ihastelemaan oman kotikaupungin maisemia korkealta yläilmoista.

Elämys vaikutti kaikkiin aistein. Eniten se kuitenkin vaikutti näköaistiin; maisemat olivat upeita, kun alkavan kesän ansiosta kaikkialla oli vihreää. Lähdimme iltapäivällä lentoon ja näimme myös taivaan muuttuvan vaaleanpunaiseksi auringon laskiessa. Makuaisti pääsi myös käyttöön, kun lennon loputtua olimme saaneet tavarat yhteisvoimin pakattua autoon ja joimme kuohuvat auringonlaskun aikaan.

# data[].attributes.body
Reissu Etelä-Amerikan viidakkoon:

- Olimme perheen kanssa useamman viikon matkalla Etelä-Amerikassa, jossa tuli koettua muun muassa patikointia viidakossa, koskenlaskua, anakondan metsästystä, pirajoiden kalastusta, Angelin vesiputoukset, lentokone stuntteja, sukellusta yms.

- Elämys vastasi oikeastaan kaikkiin elämyksen eri tasoihin ainakin jollain tavalla. Reissun aikana tuli nähtyä ja koettua sellaisia asioita, joita ei oikeastaan Suomessa pääse kokemaan. Viidakossa tuli nähtyä alkuperäisasukkaita ja tämä jos jokin avasi silmäni siitä, miten erilaista elämä voi olla. Kiinnostus elämyksessä syntyi etenkin sen kautta, että pääsi näkemään sellaisia asioita luonnossa, joita oli aikaisemmin nähnyt vain television välityksellä. Viidakossa myös äänimaailma oli jotain uskomatonta. Elämyksessä yhdistyi monenlaiset aisteihin vaikuttavat tekijät kuten viidakon kosteus, äänimaailma, hyvin primitiivinen ruoka sekä luonnon monimuotoisuus.

-  Kyseinen reissu avasi silmäni etenkin siitä, miten erilaista elämä viidakossa on ja kuinka monimuotoista luonto kaikkine eläimineen voi olla. Oppaat viidakossa olivat paikallisia asukkaita, joiden seurassa oli turvallista olla, sillä he vaikuttivat siltä, että tietävät mitä tekevät. Viidakossa tuli myös opittua erilaisia asioita, kuten kalastusta, metsästystä sekä ylipäätään ravinnon hankkimista luonnosta ja viidakossa liikkumista.

# data[].attributes.body
- Liikuntaneuvojaopintojeni toisen ja viimeisen vuoden keväällä lähdimme luokkamme kanssa Lappiin. Osallistuin kahden päivän Hetta-Pallas 60km hiihtovaellukselle ja yövyimme erätuvassa keskellä tuntureita muutaman luokkakaverini ja opettajani kanssa.

Koin todellisen elämyksen, sillä olin ensimmäistä kertaa Lapissa. Hiihtovaelluksen aikana koin upeat maisemat, tunturit, porot, auringonpaisteen ja pienen kirpeän pakkasen.

Yhteisöllisen elämyksestä teki se, että retkeen osallistuva porukkamme oli hyvin tiivis ja yhtenäinen. Ryhmämme loi kaikille jäsenille turvallisuuden tunteen, että ketään ei jätetä ja kaikki huolehtivat toisistaan retken aikana.

Retki loi ison kontrasin arkielämään. Mukana oli vain kaikki tarpeellinen (ruoka, vaatteet, makuupussi) mitä rinkkaan mukaan mahtui. Retken aikana kaikki arkiset ajatukset unohtuiva ja pystyi aidosti nauttimaan kokemuksesta ja sen synnyttämistä tuntemuksista.

Elämys herätti myös monet aistit: retkeilijöiden höpötykset sekä toisinaan myös luonnon hiljaisuus kantautuvat korviin ja pieni kirpeä pakkanen ja auringonsäteet hehkuivat kasvojen iholla.

# data[].attributes.headline
Outi Pekkinen: Päiväretki Kaldoaivin erämaassa Utsjoella

# data[].attributes.subject
Outi Pekkinen: Päiväretki Kaldoaivin erämaassa Utsjoella

# data[].attributes.body
- Eräopas ja Tenon lohensoutaja Ekin (tuttuja miehiä), aviomieheni Jussi ja minä teimme päiväretken tunturiin ja tunturijärvelle.

Opin erämaassa liikkumisesta, näin miten porot hakivat turvaa toisistaan ja ruokaa syvässä lumessa. Opin, miten jään päälle tehdään tuli ja miten pilkitään. Opin rauhoittumaan ja näkemään Suomen, tässä tapauksessa Lapin erämään, ainutlaatuisuuden.

Elämys toteutettiin vain meille kahdelle, yksityisesti: ohjelma jousti mm. aikataulussa ja olimme käytännössä ainoat ihmiset näköpiirissä.

Vuorovaikutus oli leppoisaa, mutta asiallista, Eki on aito utsjokelainen, vaikka alunperin Kajaanista kotoisin.
Koin yhteenkuuluvuutta mieheni kanssa, jaoimme kokemuksen.

Tunturissa super-tärkeät turvallisuusseikat huomioitiin hyvin. Emme saaneet itse ajaa kelkalla vaan meitä vedetiin kelkassa (Utsjoella pitää olla paikallinen jotta saa kelkkailla), lainasimme asiaankuuluvat varusteet. Koin valtavan kontrastin arkeeni nähden: luonto ja erämaan tila, matka laelle oli seikkailu myös fyysisesti, vaikka turvallinen.

Elämys vaikutti moniin aisteihin: visuaalisesti upeaa, kevätauringon kosketuks iholla, ilma oli raikasta, loikoilin jäällä porontaljan päällä = fyysinen tunne paikasta.

Illalla Deatnu-ravintola Tenojoen rannalla valmisti meille aterian rautusaaliistamme: tarina jatkui ja paikalliset saamelaiset kertoivat tarinoita Kaldoaivista. Aitoutta.

Koin muutoksen, koska opin uutta ja  ja tunnetasolla lähes "herkistyin" neitseellisen luonnon äärellä. Palaan tuohon päivään usein.