# data[].attributes.body
Pe măsură ce paginile defilează, vei  călători dintr-o țară în alta, vei cunoaște generații diferite și vei întâlni numeroase personaje bine caracterizate, chiar și atunci când vine vorba de figuri marginale. Descrierea detaliată, dar întotdeauna liniară și curgătoare, te împiedică să pierzi firul, în ciuda numeroaselor personaje care-i înghesuie romanul.
Ele sunt fascinante, foarte bine definite, cu caractere puternice și motivații proprii. Acțiunea cărții ne pune la încercare, asistând la destinele multor generații, marcate de iubiri pătimașe, idealuri, credință, fanatism, tragedii și, mai presus decât toate, speranță..

# data[].attributes.body
Distrugerea în sine este pe o scară inedită, culminând cu moartea,în special, violentă a lui Jaime. Uciderea lui oferă o imagine clară a sensibilității violenței; el și-a dedicat viața pentru a-i repara pe alții, dar este literalmente condamnat pentru a plăti pentru acțiunile altora. În timp ce Alba este torturată pentru că este nepoata lui Esteban Trueba, Jaime este torturat și ucis pentru că a mers împotriva credințelor tatălui său. Experiențele teroriste ale lui Esteban și Jaime sunt complet opuse.

În cele din urmă, Transito Soto îl răsplătește pe Esteban pentru că i-a împrumutat cincizeci de pesos cu atâția ani înainte. Reconcilierea finală a romanului este între Clara și Esteban.

Blanca reușește să scape de închisoare și se întoarce în brațele tatălui ei, întruchipând o mamă singuratică cu o voință puternic concentrată pe dragostea profundă, pe care o poartă.
Se dovedește că greșelile din trecutul lui Esteban au avut un efect de bumerang, lovindu-l exact unde îl durea mai tare, însăși nepoata lui căzând victimă atrocității unuia dintre urmașii păcatelor lui din tinerețe. Ceea ce este nevoită să îndure Alba ar fi înfrânt definitiv spiritul unei persoane mai slabe, însă mesajul excepțional transmis de bunica ei a ajutat-o să reziste. De reținut această idee, că în viață trebuie să lupți tot timpul, indiferent de loviturile la care te supune destinul, întrucât după multe furtuni, poate răsări și soarele..

# data[].attributes.body
Ideea iubirii interzise este plantată în aceste capitole, în timp ce romantismul  dintre Blanca și Pedro Tercero García înflorește sălbatic. Unirea lor este interzisă din momentul în care și-au pus ochii unul pe celălalt de mici copii. Blanca aparține clasei de mijloc superioare, tărâmul patronului, iar Pedro Tercero clasei țărănești, ai căror membri sunt așteptați să servească și să se supună superiorilor lor. Cu toate acestea, atracția lor este instantanee și de durată, ca și cum ar fi predestinată. În poveste, o astfel de dragoste se poate dezvolta și înflori doar în mediul rural. Acolo, emoțiile sunt la fel de nelegate ca natura care înconjoară hacienda. Acolo, diferențele de clasă sunt poate cele mai stricte din cauza apropierii patronului și a lucrătorilor săi, totuși această apropiere unul față de celălalt și de natură poate îmbuna chiar și cea mai pietroasă dintre inimi.O generație mai târziu, fiica lor,Alba , se va confrunta cu aceste restricții în timp ce își continuă tradiția părinților de a iubi interzis cu Miguel.

# data[].attributes.body
Povestea intersantă și stranie a familiei Del Valle, formată din Severo- care era un politician înrăit, ascunzând sub această mască unchiul patern al autoarei, președintele cilian ucis în urma loviturii de stat- Nivea, soția sa iubită, care militează pentru introducerea votului feminin, ajută săracii și este bine ancorată în realiatate, alături de cei zece copii ai lor. Deși Allende oferă multe detalii despre viața lor, adevărata lor importanță ca personaje constă în ideile pe care le conferă generației copiilor lor. Rosa se naște arătând ca o sirenă, o creatură a fanteziei. Faptul că ea este născută cu trăsăturile ei eterice arată clar că o altă natură mondială este înrădăcinată în personaje.

# data[].attributes.body
Clara, fiica cea mai mică, la vârsta de 10 ani, va deveni axa poveștii, fiind ghidată de instinct și abilitățile sale telepatice și telekinetice. Importanța Clarei este evidentă din primele cuvinte ale cărții, care sunt rostite de vocea ei: „Barrabas a venit la noi pe mare ...” Ne putem da seama imediat că fata este o creatură neobișnuită: este o scriitoare, o persoană străină, care nu se teme să-și pună mintea chiar și cu un preot, în cea mai sfântă zi a anului, în mijlocul unei predici. În mod clar, cea mai mare putere a ei constă în capacitatea de a-i informa pe ceilalți despre ceea ce se întâmplă în jurul ei. Din această cauză, tăcerea ei în cei nouă ani de la moartea Rosei este expresia supremă a mâhnirii. Clara cunoaște puterea pe care o dețin cuvintele ei pentru ceilalți și folosește aceeași tehnică de tăcere pentru a-și pedepsi soțul mai târziu în viață.

# data[].attributes.body
Într-o seară, pe când familia cina, Clara anunță ca va fi un deces în familie, dar dintr-o mare greșeală. Severo, ocupat cu marile pregătiri pentru că tocmai ce câstigașe marile alegeri, ignoră acest detaliu important. Acesta primește  în semn de apreciere de la cei mai mari și respectabili senatori, care se dovediseră cei mai mari adversari, un porc gătit și o carafă de vin. Pentru a păstra tradiția, Severo o pune pe Rosa să taie o bucată și să guste vinul. Astfel, spre dimineață, Rosa a fost găsită fără suflu.
După autopsie se dovedește că vinul, pe care l-a gustat, era plin de otravă de șoareci. Povestea scurtă a Rosei ne oferă o primă privire asupra calităților mistice, care înconjoară personajele principale ale romanului. Introduce, totodată, și tema violenței și a suferinței. În lumea romanului, „întristarea, sângele și iubirea” fiind inseparabile și interdependente. În aceeași ordine de idei, frumusețea Rozei este marcată de violența autopsiei și molestarea ulterioară de către asistent.

# data[].attributes.body
Esteban Trueba, fiul unei familii din cele mai nobile și de viță veche din Viceregatul Limei, pierde totul când Dona Ester Trueba, mama acestuia, se îndrăgostește de un emigrant, care îi mâncase averea, lăsând-o văduvă și invalidă.   Acesta urma să o ia de soție pe frumoasa Rosa când se va întoarce în țară, deoarece  realizase că modestul lui salariu de la notariat nu îi putea permite logodnicei sale o viață de lux, astfel cumpărase concesiunea unei mine de aur.
Aceștia au comunicat prin scrisori, dar cea mai recentă venise încărcată de multă suferință, aducând vestea că Rosa fusese otrăvită. Lumea la care visase mai mult de douăzeci de ani, cu iubirea care trece granițele realului, i se spulberă, având impresia că viața lui nu mai are niciun rost.

# data[].attributes.headline
                        Un nou început..

# data[].attributes.subject
                        Un nou început..

# data[].attributes.body
Férula este unul dintre multele personaje din roman, care își bazează viața în jurul dezinteresului și devotamentului în a-i ajuta pe cei mai puțin norocoși. La fel ca Nana, care salvează nefericite generații de copii, Férula îi ajută pe săraci, deși ei o scuipă și îi aruncă înjurături. Ferula, sora lui Esteban, mai mare cu cinci ani decât acesta, a avut grijă de mama acestora, diagnosticată cu artrită, cât și de acesta, găsind o adevărată plăcere, pe care mai târziu o va regreta, deoarece va realiza că nu și-a trăit viața la care visase. Nemaisimțindu-se legat de nimic și căutând o nouă provocare care să-l motiveze să nu renunțe, Esteban se întoarce la țară, locul în care copilăria sa a prins aripi, iar el se cunoscuse pe sine. Ajungând în Las Tres Marias, găsește moșia într-o stare deplorabilă. Cu o voință de neclintit și o ambiție nemăsurabilă, Esteban pune pe picioare întreaga moșie, educând astfel cât mai mulți țărani. După câteva luni, devine atotputernic, iar nimeni nu încearcă să i se împotrivească. După cum vom vedea, experiențele dure ale lui Esteban ca tânăr îl fac să se simtă îndreptățit să se implice în comportamentele scandaloase și adesea violente care caracterizează restul vieții sale. Aceasta include primul său act de violență înregistrat, violul tinerei Pancha García și negarea ulterioară a responsabilității paterne. În ciuda naturii sale violente și încăpățânate, Esteban Trueba este foarte generos prin natură. El este dispus să îi ofere lui Transito Soto, o simplă prostituată, bani pentru ca ea să-și îmbunătățească viitorul.

# data[].attributes.body
Esteban este anunțat că mama acestuia nu mai are mult de trăit, iar bărbatul dorește să îi fie alături în ultimele sale clipe petrecute în această lume. După înmormântare este decis să o ia de soție pe Clara, deaorece în momentul în care a revăzut-o, a fost vrăjit de făptura diafană în care se transformase. Întâlnirea cu Esteban îi readuce încrederea și iubirea de care avea nevoie. Fata cu chipul dulce ca un medalion de fildeș, cu părul creț, ochi melancolici, care deveneau ghiduși și strălucitori când râdea, trăia într-o altă dimensiune, la care el nu putea ajunge. Barrabas întrerupe sărbătorile de nuntă ale Clarei și Esteban. Dincolo de insensibilitatea lui Esteban la moartea lui Barrabas, evenimentul prevede necazurile cuplului și ale familiei. Aducând violența și pierderea în ceea ce ar trebui să fie cea mai fericită zi a lor, moartea lui Barrabas sugerează că bucuriile Clarei vor fi întotdeauna colorate de frică și de durerea pierderii. Moartea  Donei Ester prevestește moartea simbolică a spiritului de care suferă Esteban de-a lungul vieții, deși se răscumpără oarecum spiritual pe măsură ce moare. Doña Ester putrezește, literalmente, din interior, iar Esteban, la nivel moral; plecând de pe patul de moarte al mamei sale pentru a viola multe femei la Tres Marías și pentru a-și teroriza familia ori de câte ori consideră că este potrivit.

# data[].attributes.headline
                        Dulce  revedere..

# data[].attributes.subject
                        Dulce  revedere..

# data[].attributes.body
În opoziție ascuțită cu Blanca și Pedro Tercero, Jean de Satigny pare să fie lipsit de pasiune pentru ceilalți, iubind doar cărțile și luxul. Unirea sa cu Blanca este singurul lucru din viața lui care este practic. În timp ce Esteban Trueba și-a tăiat dinții în lumea reală, lucrând într-o mină, Jean de Satigny este specializat în talente atât de ciudate și inutile precum „a mânca anghinare cu brânză” și „a coji o portocală cu un cuțit și o furculiță,  pentru a nu o atinge cu degetele. El reprezintă o lume chiar mai excentrică decât cea Clarei, dar total opusă față de a ei din cauza materialismului său neîntrerupt.
Dar dragostea este țesută din nou cu fire de violență. Esteban o rănește pe fiica sa și  pe soție, când află despre aventura Blancăi. Din nou, durerea de dezaprobare și pierdere devine indisolubilă din pasiunea și dragostea romantismului.  În consecință, Clara îi aplică pedeapsa cea mai aspră: tăcerea eternă. Simbolismul este similar  ca atunci când Esteban îi taie degetele lui Pedro Tercero, deși patronul intenționează de fapt să  îl ucidă. Prin tăierea mâinii, Esteban îi spune lui Pedro Tercero că nu o poate atinge pe Blanca. Asemenea Clarei, Pedro Tercero vine să sfideze violența lui Esteban, rămânând iubitul femeii pentru decenii următoare. Deși violența și suferința sunt căsătorite cu dragostea în roman, violența nu triumfa niciodată.

# data[].attributes.body
Nașterea Albei reînvie familia Trueba. Alba nu este născută doar în cele mai norocoase condiții astrologice, ci și mai întâi de picioare, ca și cum ar fi gata să „lovească pământul alergând” în viață. Într-adevăr, este un copil foarte talentat și i se oferă multe instrumente diferite pentru a face față experiențelor vieții de către diverși oameni care trăiesc în „casa mare de la colț”. Este un echilibru perfect între contribuțiile academice ale unchiului său Jaime, antimaterialismul și pregătirea de rezistență a unchiului Nícolas, dragostea rară a bunicului său Esteban și, cel mai important, învățăturile bunicii sale Clara despre lumea spirituală.
Într-o dimineață, pe când Esteban lua micul dejun în sufragerie, singur și gânditor, aude o voce cunoscută. Fiul său, Esteban, îi promite că îl va ajuta să îl găsească pe Pedro în schimbul unei plății bune. Acesta îl renegă, dar totuși se folosește de ajutorul său. Ajuns la locul în care băiatul afirmase că se ascundea Pedro,  îl găsește pe acesta dormind și încearcă să profite de ocazie, dar Universul nu e de partea lui. Pedro tresare la cel mai mic sunet și scapă din mâinile acestuia. Trec mai mult de zece ani, până când Esteban își realizează greșelile și se întoarce la Clara și la Blanca. Când își zărește nepoata, gheața din jurul inimii începe să se topească. Iubirea pe care a păstrat-o atâția ani înăbușită de durere, regret și singurătate, acum revine la viață. În ciuda micii sale treziri spirituale, Esteban Trueba rămâne un om materialist și practic. De exemplu, nevoia sa de a-și proteja propria carieră îi eclipsează dragostea pentru Nícolas. În loc să negocieze cu fiul său și să încerce să-i înțeleagă alegerile, îl descurajează pe Nícolas până când acesta din urmă încearcă să-l facă de rușine . Esteban este încă suficient de egoist pentru a-și trimite propriul fiu în exil. Totuși, așa cum a făcut și cu Férula, îi oferă lui Nícolas suficienți bani pentru a trăi confortabil.

# data[].attributes.body
Pe când Esteban și familia lui sărbătoreau ziua Albei, fetița Blancăi, se aude brusc soneria. Esteban, fiul Panchei, avea nevoie de bani si de o bursă pentru a urma academia militară. Blanca nu îl recunoaște chiar dacă aceștia s-au cunoscut pe când ea avea cinci ani. Urmau alegerile, iar din această cauză, Esteban pornește o discuție aprinsă, încercând să convingă toti invitații că Partidul Consevator va câștiga fără discuții.
Sosește și ziua alegerilor, iar rezultatul este devastator. După șase generații de prezență la putere, conservatorii au pierdut alegerile.
Esteban încearca să își vină în fire, Clara vorbindu-i după multă vreme, deoarece această femeie l-a iubit mereu, indiferent de acțiunile acestuia.
Blanca primește în aceeasi seară un telefon necunoscut, dar îi recunoaște vocea iubitului ei Pedro. Astfel, cei doi se regăsesc, iar Alba își va întâlni tatăl.

# data[].attributes.body
Moartea Clarei  marchează descendența lentă a familiei Trueba în infamie și ruină. Clara este literalmente „lumina limpede” a familiei, luminându-și viitorul și umplându-și viața cu bucurie și emoție. Odată ce prezența ei hrănitoare a dispărut, prezența distructivă a lui Esteban preia conducerea, astfel începând „epoca declinului”. Allende ia un moment pentru a evidenția contrastul dintre cuplul improbabil Esteban și Clara. Când Esteban intră într-o cameră, florile și plantele din ea se ofilesc, în timp ce Clara le face să prospere. Clara îi spune Albei că moartea este „doar o schimbare” și să nu se teamă de ea. Cu toate acestea, mai târziu va reapărea sub formă de spirit pentru a-și îndemna nepoata să înșele moartea și să continue să trăiască.
Armata va demola temelia democraticilor, ajungând să dețină puterea. Astfel, corectitudinea obsesivă o va găsi vinovată pe Blanca, deoarece a dezertat împreună cu soțul ei.
Pe când Blanca era bătută, înfometată, hărțuită și interogată de fratele ei vitreg, care ajunsese general-locotenent, Esteban face orice pentru a-i scoate pe Pedro și pe Alba din țară, apelând la ,,prietenii” de odinioară, cu care a rupt legătură, descoperindu-le adevărată față.

# data[].attributes.body
„A scrie pentru mine este o încercare disperată de a păstra memoria. În timp, amintirile sfâșie în noi obiceiul personalității noastre și riscăm să fie sfâșiate, descoperite. Așadar, scrisul îmi permite să rămân întreagă și să nu pierd piese pe parcurs."
Isabel Allende, nepoata fostului președinte chilian Salvador Allende, s-a născut în 1942 la Lima, în Peru. Își petrece copilăria în Chile, iar în timpul dictaturii lui Pinochet se refugiază în Venezuela, unde rămâne timp de cincisprezece ani și lucrează ca ziaristă.  În 1982, publică primul său roman, ,,Casa spiritelor", care are un succes fulminant și devine bestseller internațional. În 1994, statul francez i-a acordat titlul de Chevalier de l' Ordre des Arts et des Lettres.

# data[].attributes.body
Consider că opera Isabelei Allende, una dintre cele mai cunoscute și mai importante voci ale ficțiunii contemporane în limba spaniolă, este cuprinsă de regrete și de melancolie, diluată de pagini de neuitat de umor subtil. Bucuria de a trăi și dorința de a răscumpăra existența, adesea însoțită de evadări într-o lume ireală, atenuează asprimea realității opresive în care se mișcă acel univers feminin eterogen, descrisă cu extremă pricepere de un scriitor care se bazează pe un vast vocabular, deosebit de fluid și convingător. În romanele lui Isabel Allende, viețile, poveștile și personajele se intersectează admirabil cu flashback-uri și avansuri dese care ne permit să ne cufundăm într-un fel de temporalitate aproape abstractă și în mișcare circulară continuă, fără întreruperi bruște.

# data[].attributes.attachment_link.description
Test your knowledge on all of The House of the Spirits. Perfect prep for The House of the Spirits quizzes and tests you might have in school.

# data[].attributes.attachment_link.description
Test your knowledge on all of The House of the Spirits. Perfect prep for Isabel Allende quizzes and tests you might have in school.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Uncle Marcos brought his plane home in a box. He followed the directions and ended up with his flying machine.

Answered by jill d #170087

View All Answers

Most all of Uncle Marcos' actions are designed to attract his cousin Antionetta. The plane, however, became a way to escape his grief over her marriage. He sulked for three days and then decided to travel around the world.

View All Answers

# data[].attributes.attachment_link.description
Uncle Marcos brought his plane home in a box. He followed the directions and ended up with his flying machine. View All Answers Most all of Uncle Marcos' actions are designed to attract his cousin Antionetta. The plane, however, became a way to escape his grief over her marriage.

# data[].attributes.headline
Ghicește a cărui personaj este replica..    

# data[].attributes.subject
Ghicește a cărui personaj este replica..    

# data[].attributes.body
Povestea gravitează în jurul a două sarcini scandaloase majore, a Blancăi și a Amandei. Sarcinile sunt tratate foarte diferit datorită naturii concepției lor. În timp ce bebelușul Blancăi este nelegitim, este conceput în cele mai pasionale aventuri amoroase și dorit foarte mult de mama sa. Din acest motiv - printre altele - ea nu consideră niciodată un avort, iar cele mai mari dureri sunt luate pentru a se asigura că scandalul nu va marca numele senatorului Trueba. Copilul Amandei este, de asemenea, nelegitim, dar este conceput într-o aventură de dragoste imatură, deși frenetică. Amanda recunoaște că ea și Nícolas nu se iubesc suficient pentru a păstra copilul și nici nu consideră că Nícolas este suficient de matur pentru a-și asuma rolul de tată. Din aceste motive, cuplul optează pentru un avort, readucându-ne la tema violenței și suferinței.
Deși Jaime este cel mai blând dintre medici, avortul este un act de violență  atât asupra fătului, cât și al mamei și distruge rapid relația dintre părinții bebelușului. Nu numai avortul în sine, ci circumstanțele care îl înconjoară ne amintesc cum iubirea poate duce la durere și cum durerea poate descuraja creșterea iubirii. Jaime o iubește pe Amanda, dar i se interzice să o aibă din cauza iubirii sale mai mari pentru fratele său.

# data[].attributes.body
Aura crescândă a inevitabilității romanului provine din faptul că mai multe relații vin acum în întregime. Alba îi reunește pe Jaime și Amanda. După ce a așteptat atât de multă afecțiune, pe Jaime nu-l mai interesează să fie cu ea. El o vede ca pe o pacientă: pe cineva de salvat, dar nu pe cineva care să iubească. Într-o altă răsucire ironică, Esteban Trueba se află salvat de omul pe care îl disprețuiește cel mai mult, Pedro Tercero García. Ulterior îl salvează pe cântărețul fugitiv  și își aranjează fuga în Canada cu Blanca. După cum sugerează titlul capitolului 11, personajele încep să se trezească la faptul că, pe măsură ce țara devine din ce în ce mai periculoasă și împărțită, trebuie să lase deoparte diferențele și să lucreze împreună pentru a supraviețui.Nu este o coincidență faptul că numele Alba înseamnă „zori”. Ea sună într-o nouă eră pentru Truebas, sperăm că una dintre ele îi va vedea să se întoarcă din punctul lor cel mai de jos la o nouă glorie. Această speranță este purtată la copilul nenăscut al Albei, despre care știe deja că este o fiică. Ca și femeile dinaintea ei, își iubește fiica necondiționat încă din momentul concepției. Fata nenăscută a Alba este foarte probabil produsul unuia dintre numeroasele ei violuri din lagărul de concentrare și poate fi chiar fiica oribilului Esteban García, dar originile paterne ale fiicei sale nu sunt deloc o preocupare pentru Alba, care știe că puterea din ea familia se află în linia maternă.

# data[].attributes.headline
                                Sarcina...

# data[].attributes.subject
                                Sarcina...

# data[].attributes.body
Natura spirituală a Clarei este integrală identității sale puternice de mamă. Sarcina o  trimite în plăcerile private ale tărâmului ei spiritual, iar ea îi ignoră pe toți din jurul ei. Chiar dacă nu toți copiii ei sunt înclinați spiritual, toți respectă lumea îndepărtată. Ea este atât de înfășurată în eforturile sale spirituale, încât le lipsește o mare parte din copilăriile lui Jaime și Nícolas, neimplicată în devenirea lor „bărbătească”, practică și mai mult sau mai puțin convențională. Cu toate acestea, contează suficient de mult influența mamei lor pentru a deveni indivizi sensibili și urmează căi abstinente, chiar opuse orgoliului materialist al tatălui. Spre deosebire de relația cu fiii ei, Clara este implicată în viața Blancăi, chiar din momentul în care descoperă că este însărcinată. Făcând acest lucru, ea continuă tradiția familiei sale de legături extrem de strânse între mame și fiice. Clara intuiește moartea mamei sale și îi găsește capul despărțit de instinctul ei pur. Chiar și în moarte, ea și mama ei au o legătură de neîntrerupt. Apoi, capul despărțit al Níveei privește pe măsură ce se nasc Jaime și Nícolas. Allende ne amintește constant de inviolabilitatea conexiunilor dintre generații, folosind denumirea simbolică. Denumirile Nívea („zăpadă”), Clara („senin”), Blanca („alb”) și Alba („zori”) se conectează la ideea de luminozitate și puritate - o calitate spirituală luminoasă. Numele personajelor masculine sunt de asemenea conectate, dar într-un mod care se referă la ereditatea generică și nu la spiritualitate. Esteban García poartă numele adevăratului său bunic, Esteban Trueba. Fără îndoială, numele său îl face atât de conștient de greșelile strămoșilor săi și atât de dornic să pretindă ce putere poartă numele său.

# data[].attributes.attachment_link.description
Chile, second half of the 20th century. The poor Esteban marries Clara and they get a daughter, Blanca. Esteban works hard and eventually gets money to buy a hacienda, eventually to become a local patriarch. He becomes very conservative and is feared by his workers.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Earth River's trademark trip is Patagonia, Chile's Futaleufu, having pioneered commercial rafting and multi-sport trips there since 1991. From our early days on the Futaleufu, our trips have evolved from an intense, class 5 expedition, to a unique Patagonia multi-sport experience suitable for anyone from 6 to 80 with a spirit for adventure.

No where has Earth River's innovation been more apparent than on the Futaleufu. The numerous safety techniques we invented in the early 1990s are now standard in the industry. In 1993 we were the first to add a multi-sport dimension to a standard rafting trip. 6 years ago, in part due to the sometimes variable Patagonia weather, we introduced the world's first multi-lodge, multi-sport river expedition. These trips have a 3 - 1 client to guide ratio and are limited to just 12 guests. The lodges are remote, comfortable and secluded on large properties located on either the main river or tributary streams and lakes. Truly the "World's Wildest, Most Comfortable River Trip", this unique journey combines world class rafting with mountain biking, inflatable whitewater kayaking, hiking, stand-up paddle boarding, horseback riding and canyoneering.

# data[].attributes.attachment_link.description
Earth River's trademark trip is Patagonia, Chile's Futaleufu having pioneered commercial rafting and multi-sport trips there. Since making the first ever raft descent in 1991, our trip has evolved from an intense, class 5 expedition, to a unique "Patagonia Experience" suitable for anyone from 6 to 80 with a spirit for adventure.

# data[].attributes.attachment_link.description
The Isabel Allende Foundation pays homage to Paula Frias, Isabel's daughter, who passed away on December 6, 1992. The Isabel Allende Foundation was created to honor Paula's life work, her ideals, and her compassion.