# data[].attributes.body
Scopul meu este de a-i ajuta pe copii să înțeleagă 🤬 învață oamenii, iar în același timp să vă ofer vouă, celor mari și celor mici, o abordare complet diferită a procesului de învățare. Multe dintre grijile legate de rezultatele academice ale copiilor, de abilitățile lor cognitive și mediul școlar vor dispărea odată ce procesele cerebrale complexe vor fi mai bine înțelese și gestionate.
După ce veți parcurge această informație împreună, atât copiii cât și dvs veți avea încrederea și cunoștințele necesare pentru a discuta subiecte precum:
Ce se întâmplă când înveți?
De ce nu îi plac creierului lucrurile plictisitoare?
🤬 putem organiza procesul de învățare pentru o mai bună capacitate de gândire?
🤬 putem împiedica procesul de uitare?

# data[].attributes.body
Dacă ești părinte, în fiecare seară, împreună cu copilul, înainte de a spune „noapte bună”, rostogoliți cubul și împărtășiți-va gândurile. Dacă ești profesor, invită-ți copiii în clasă să arunce cubul și să-și împărtășească gândurile la finalul fiecărei lecții. Vei descoperi mai multe detalii despre cubul 🤬 Învață Oamenii și era informației aici.

Cubul se tipărește pe o pagina A4 de carton și se taie pe liniile punctate. Alege împreună cu copilul șase începuturi de propoziții care simți că se potrivesc cu stilul parental sau cu planul lecției și scrie-le pe fiecare parte a cubului. Odată decupat și cu începuturile de propoziție notate, asamblați apoi într-un cub prin lipirea părților laterale.

Sugestii pentru începuturi de propoziții:
Prezic că …
Astăzi am învățat …
Astăzi mi-am dat seama …
Astăzi am descoperit …
Azi am explorat …
Vreau să știu mai multe despre …Sunt cel/cea mai mândru/ă de …Sunt hotărât/ă să …
Cel mai provocator a fost …
Ma intreb…
Astăzi am aflat …
Cel mai dificil lucru a fost …
Astăzi am întrebat …
Astăzi am avut succes pentru că …
Astăzi am avut succes, pentru că …
Sunt mândru/ă de mine astăzi pentru că …
Mi-am folosit bine timpul astăzi pentru că …
Am descoperit…
Data viitoare îmi voi aminti să …
E fain 🤬 …
Sunt confuz despre …
Ma poți ajuta cu …?
Acum stiu…
Am fost surprins/ă că …

# data[].attributes.body
Un jurnal de învățare este o colecție de însemnări, observații, gânduri și alte materiale relevante adunate de-a lungul unei perioade de timp și însoțesc, de obicei, o lecție, o experiență de învățare în natură sau în laborator, munca de teren sau practica. Scopul său este de a îmbunătăți învățarea tocmai prin procesul de scriere și gândire despre experiențele de învățare. Jurnalul de învățare este personal și va reflecta personalitatea, preferințele și experiențele copilului.

De ce să folosesească un jurnal de învățare:

Pentru a înregistra în timp real modul în care înțelege un concept sau o experiență.

Pentru a demonstra modul în care se dezvoltă procesul de învățare.

Pentru a păstra o evidență a gândurilor și ideilor de-a lungul experiențelor de învățare.

Pentru a-l ajuta să identifice punctele sale forte, punctele slabe și preferințele sale în învățare.

În esență, un jurnal de învățare îi ajută pe copii să fii reflectivi în ceea ce privește învățarea lor, asta înseamnă că jurnalul lor de învățare nu ar trebui să fie un raport pur descriptiv a ceea ce au făcut, ci o oportunitate de a conștientiza procesul propriu de gândire: 🤬 și de ce au făcut ceea ce au făcut și ce gândesc mai tarziu despre ceea ce au făcut.

# data[].attributes.headline
Pregătește-ți copilul de succes! Focus pe dezvoltare nu pe realizări

# data[].attributes.subject
Pregătește-ți copilul de succes! Focus pe dezvoltare nu pe realizări

# data[].attributes.body
🤬 ar fi dacă printr-o simplă schimbare de mentalitate, ne-am putea învăța copiii să se privească pe ei înșiși ca meșteșugari atunci când merg la școală sau învață acasă. 🤬 ar fi dacă i-am putea învăța să privească învățarea ca pe meșteșugul lor și să folosească fiecare zi de muncă ca o oportunitate de îmbunătățire, cu focus pe dezvoltare nu pe realizări?

Imaginează-ți o clipă dacă toți copiii, din întreaga lume, ar fi priviți ca niște meșteșugari ori artiștii, în loc de a-i privi doar ca și copii. După 🤬 probabil știi, un meșteșugar este persoana care practică o meserie. Îți amintești, oare, ultima dată când ți-ai dus copiii la o galerie de artă? Probabil că ai văzut lucrări complexe din lemn, fotografii uluitoare, lut sculptat, textile lucrate manual cu măiestrie care demonstrează perfect măiestria meșterului. Pentru el, excelență înseamnă muncă si practică permanentă făcută cu dragoste și pasiune – și se vede! Meșterul practică în mod deliberat pași bine gândiți. El îmbunătăţeşte și caută continuu noi metode care să-i perfecționeze abilitățile. Meșteșugarii își recunosc greșelile și învață tehnici pentru a le corecta. Ei își pun focusul pe dezvoltare nu doar pe rezultate.

Copiii, ca și meșterii, au nevoie de curiozitate, concentrare și determinare pentru a-și vedea proiectele realizate și pentru a depăși obstacolele din calea excelenței. Au nevoie de imaginație pentru a veni cu idei noi și inovatoare. Totodată, și de abilități de gândire pentru a-și dezvolta planurile și argumentele. Acestea funcționează minunat dacă se folosește reflecția și feedback-ul pentru a îmbunătăți cunoștințele și abilitățile.

Deci, 🤬 să-i învățăm să abordeze învățarea cu o mentalitate de maistru și să aibă focus pe dezvoltare și practică în loc de performanță? Accentul pus pe îmbunătățire și practică va ajuta copiii să se transpună în modul de învățare. Precum un meșter, ei vor urmări să-și îmbunătățească abilitățile cât mai mult timp înainte ca acestea să devină performanță, fie că este vorba de o lucrare sau de o competiție sportivă.

Atunci când copiii intră într-o familie, o comunitate sau o școală care susține dezvoltarea și excelența, ei lucrează pentru a se potrivi cu gândirea dominantă a acelui mediu. O mentalitate cu focus pe învățare transcede clasa și geografia. Odată ce acei copii intră într-un loc cu o mentalitate puternică de învățare și instrumente utile de învățare, acel nivel – unul axat pe dezvoltare și excelență – devine norma lor. Este ceea ce ei știu.

Odată ce un copil vede că este capabil de excelență, acel copil nu va mai fi niciodată același. Are o nouă imagine de sine, o nouă noțiune despre posibilități. Dezvoltă apetit pentru excelență și după ce un copil a gustat din ea, nu mai este mulțumi cu mai puțin.

În activitatea mea de proiectant de învățare, primul lucru pe care îl fac când ajung la serviciu este ceea ce face un maestru tâmplar: îmi descarc cutiile cu instrumente. În activitatea mea de consultant de învățare, primul lucru pe care îl fac când ajung la o școală este exact același: îmi descarc cutiile cu instrumente de învățare, metaforic vorbind. Echipa mea și cu mine avem instrumente de împărtășit, unele le-am împrumutat de la alții, iar pe majoritatea, le-am construit chiar noi și știm, din feedback-ul primit deja de la cei ce le-au încercat, că cel puțin unele dintre aceste instrumente îți vor fi utile.

Astfel pentru a-ți răspunde la întrebarea de mai sus, “🤬 ajutăm copiii să abordeze învățarea cu o mentalitate de maistru” un prim pas este autoevaluarea. Pentru aceasta am creat Autoevaluare, un instrument extrem de util pentru a-ți ajuta copilul să dezvolte această mentalitate de îmbunătățire și excelență cu focus pe dezvolare.

Odată realizată autoevaluarea vă încurajăm pe tine și copiii tăi să încercați și celalalte instrumentele pe care le oferim, fie gratuit în cadrul proiectului 🤬 Învață oamenii, fie în magazin. Aceste instrumente sunt strategii, modele, metodologii și planuri cu focus pe dezvoltare. În plus pentru a susține dezvoltarea continuă atât a părinților, cât și a profesorilor și mai ales a copiilor, avem ateliere de clasă, webinarii și cursuri online. În fiecare duminică, Nico și cu mine spunem povești care sper că pun aceste instrumente în context și le facem clare și utile pentru părinți sau profesori. Toate aceste resurse sunt atent concepute pentru a te ajuta să îi construiești copilului ori copiilor tăi mentalitatea meșteșugarului maestru, fie că învățarea se petrece acasă sau la școală.

Nu există un compliment mai mare pentru un meșteșugar ori artist, decât acesta: „Omul acela este un maestru”. Acest singur cuvânt spune totul. Se referă la cineva care are integritate și cunoștințe, care este dedicat muncii sale și care este mândru de ceea ce face și cine este. Cineva care gândește cu atenție și face lucrurile mai bine zi de zi.

Vrem case și săli de clasă pline de meșteșugari-maeștri. Ne dorim copii a căror muncă este valoroasă și frumoasă. Ne dorim copiii care sunt mândri de ceea ce învață teoretic, dar și de ceea ce știu să facă și de modul în care au impact asupra lumii, dincolo de clasă.

# data[].attributes.headline
Sunt adeptă a  teoriilor de învățare holistică.

# data[].attributes.subject
Sunt adeptă a  teoriilor de învățare holistică.

# data[].attributes.body
Copiii cresc și învață în ritmuri foarte diferite, dar toți învață holistic.
Școlile moderne tind să limiteze experiența de învățare la dimensiunea creierului întruchipată de cunoaștere și rațiune. Cu toate acestea, atunci când întrebăm părinții ce își doresc cel mai mult pentru copilul lor, răspunsul este „Fericire, succes, să știe să rezolve problemele care vor aparea in viata, gestionarea emoțiilor, decizii bune și folosirea talentelor unice. “

Suntem adepți ai teoriilor de învățare holistică. Vedem fiecare entitate umană ca un sistem de dimensiuni care interacționează și nu ca un simplu corp cu un creier și măduva spinării. Ca atare, ne dedicăm în permanență în a vă ajuta să susțineți dezvoltarea integrală a copilului. Mai mult, ne străduim să ajutăm copiii să își dezvolte potențialul maxim în toate dimensiunile: intelectual, emoțional, social, artistic, moral, psihologic, fizic, estetic, creativ, intuitiv, spiritual și chiar mai departe de atât.

Copiii nu sunt vase goale create cu scopul de a le umple cu un corp ce are un set de cunoștințe predeterminat. Și cu siguranță nu sunt foci de la circ pentru a fi instruiți să îndeplinească la comandă anumite aptitudini academice. În schimb, copiii sunt ființe care gândesc, simt, se emoționează, creează, intuiesc și folosesc toate aceste trăsături pentru a cunoaște și a interacționa cu lumea în care cu toții trăim.

# data[].attributes.body
Ce reprezintă procesul de învățare?

Învățarea este un efort mult mai complex decât o simplă memorare, numărătoare sau calcul. Învățarea este uimire, implicare și impact dincolo de sala de clasa. Reprezintă mai mult decât o sursă de cunoaștere ori decât un mod de organizare al conținutului. Rădăcinile sale sunt adânc ascunse în istoria modului în care noi, rasa umană, interacționăm cu lumea din jurul nostru și ne reorganizăm creierul. Pentru voi, ca părinți, înțelegerea și contemplarea procesului de învățare oferă o perspectivă importantă, mai profundă decât modul în care copilul va dobândi cunoștințe. Acesta vă va permite să înțelegeți și să îmbrățișați cu adevărat ce înseamnă învățarea, atât pentru voi, cât și, cel mai important, pentru cei mici.

# data[].attributes.body
Dacă ești educator, în timp ce te plimbi în sala de clasă, fii atent(ă) la aspectele de care le pasă copiilor.
Dacă ești părinte, ia-ți o zi sau două în weekend să faci la fel. Doar să observi ceea ce fac copiii tăi și să notezi.

Descarcă Harta Empatiei pentru copii și printeaz-o. Adaugă notițe direct pe ea sau pe note adezive (ex. Post-Its) separate și adaugă-le mai apoi pe hartă. La finalul articolul am exemplificat cum îi poți învăța și pe copii să folosească instrumentul.

Ce auzi că spun copiii tăi despre ei înșiși? Dar despre alții? Despre viață în general?
Care sunt unele lucruri pe care observi că le fac? Fii atent(ă) la ceea ce spun, limbajul non-verbal, postura lor, modul în care răspund mediului și oamenilor din el.
Ce crezi că simt, pe baza a ceea ce i-ai auzit spunând și făcând?
La ce crezi că se gândesc, pe baza a ceea ce i-ai auzit spunând și făcând?

O modalitate de a te gândi mai profund despre viața copiilor tăi, este să acorzi o atenție deosebită obiceiurilor și păstrării lor. Știi cum arată o zi obișnuită pentru copiii tăi atunci când nu ești cu ei? (Dacă ești educator – ceea ce fac acasă. Dacă ești părinte – ceea ce fac când sunt la școală).

Care este primul lucru pe care îl fac când se trezesc dimineața?
Care este ultimul lucru pe care îl fac înainte să se culce noaptea?
Care este cea mai aglomerată parte a zilei lor? Unde sunt punctele maxime și care sunt cele minime?

Când ai terminat cu observarea și ascultarea, invită și copiii la o conversație pentru a afla și mai multe. În clasă, acest exercițiu ar putea deveni un interviu de tip talk show. Ai putea pretinde că ești gazda, iar copiii invitații speciali. Și iată câteva întrebări de reflecție pentru tine după ce completezi Harta Empatiei pentru copii.

Care este un posibil factor de stres de-a lungul zilei pentru copiii tăi?
Ce ai putea face pentru a ușura această problemă pentru ei?
Ce ai aflat despre copiii tăi și nu știai până acum?
Ce altceva este important să știi despre viața lor de zi cu zi în raport cu stilul parental?
Cum poți folosi ceea ce știi acum pentru a-ți îmbunătăți stilul sau tehnicile parentale?
Cum poți folosi ceea ce știi acum pentru a-ți îmbunătăți comunicarea?

Cum poți folosi harta empatiei pentru copii

Empatia este o abilitate critică pentru copii pentru a se dezvolta și unul dintre reperele pentru vindecarea emoțională. Harta empatiei este o modalitate excelentă de a-i ajuta pe copii să înțeleagă empatia. Este adaptată dintr-un cadru de afaceri unde este folosită de echipele de marketing pentru a înțelege clienții, dar funcționează excelent cu copiii între 7 si 14 ani.

Aveți nevoie de:
O foaie mare de hârtie sau o tablă de scris
Markere
Post-its
Pix / Creion

Iată cum pregătim harta empatiei pentru copii

Pașii de următori pot fi pregătiți de tine sau chiar de către copii. Începeți prin a determina situația sau problema. Scrieți-o pe un post-it și lipiți-o lângă cuvântul “Problemă” sau “Situație”. Problema poate fi cea prin care trece copilul în prezent sau o situație ipotetică. În exemplul nostru, problema a fost „Cel mai bun prieten al meu a strigat la mine și m-a facut prost!”

Începând din interiorul cercului, folosiți post-it-uri pentru a identifica ceea ce am putea auzi, gândi, vedea, spune și face atunci când ne confruntăm cu o astfel de situație/problemă. În acest exemplu, am auzit „Cuvinte urâte” și un “Ton aspru”. Am simțit „mânie”, „resentiment” și „gelozie”. Am putea reacționa spunând lucruri precum „Să nu te mai văd!” sau un „Te urăsc”. În această parte a exercițiului, discută cu copilul pentru a identifica gânduri, acțiuni și sentimente reale (exprimate sau neexprimate). Nu există răspunsuri corecte și nu căutăm modul în care ar trebui să răspundem.

Odată ce interiorul cercului este terminat, lucrați la exterior trecând din nou prin fiecare din cele șase secțiuni și concentrându-vă pe ceea ce persoana aflată în mijlocul problemei ar putea auzi, gândi, vedea, spune, face și simți. În acest exemplu, ne-am întrebat dacă nu cumva ceea ce încearcă prietenul nostru să spună este „Poate cineva să mă asculte”, „Vă rog să vorbiți cu mine” sau „Te rog să mă iubești”.

Pe măsură ce discutați si treceți prin elementele din exteriorul cercului, întreabă copiii ce gândesc despre ceea ce simte persoana respectivă, cum își schimbă perspectiva asupra situației și cum ar putea schimba modul în care reacționează.

# data[].attributes.body
Dă-mi un pește și voi avea ce manca o zi; învață-mă să prind peștele și voi avea ce mânca toată viața!

# data[].attributes.headline
Creierul se dezvoltă în funcție de modul în care este folosit

# data[].attributes.subject
Creierul se dezvoltă în funcție de modul în care este folosit

# data[].attributes.body
„Când eram un băiat de paisprezece ani, tatăl meu era atât de ignorant, încât nu suportam să-l am pe bătrân în preajmă. Dar când am ajuns la douăzeci și unu de ani, m-a uimit cât de mult a învățat bătrânul în șapte ani.”

Cortexul prefrontal continuă să se dezvolte rapid în adolescență și până la vârsta adultă timpurie, motiv pentru care mă amuză pasajul de mai sus din Mark Twain. Astfel, creierul se dezvoltă în funcție de modul în care este folosit. Maturitatea, în termeni de neuroștiință, înseamnă o autoreglare emoțională crescută, abilitatea de a lua decizii bune, gestionarea și depășirea provocărilor. Acest lucru se întâmplă atunci când cortexul prefrontal este conștient de ceea ce facem și este în control. Pentru a-ți ajuta copiii să dezvolte această parte a creierului una dintre cele mai bune variante este tehnica de reflecție.

În articolul meu anterior, te-am invitat să îți imaginezi copiii din întreaga lume ca niște meșteșugari, nu doar ca niște copii. Propuneam să-i învățăm pe copii să abordeze învățarea dintr-o perspectivă de maestru-meșteșugar folosind printre altele tehnica reflecției. Astfel, copiii își pun focusul pe dezvoltare nu doar pe rezultate. În plus, pe lângă dezvoltarea conștiinței de sine reflecția ajută copilul să își creeze o mentalitate de continuă dezvoltare.

Meșteșugul este bazat pe o serie de competențe care nu sunt întotdeauna accentul principal al școlilor, dar care sunt esențiale în viață. Iată o listă foarte scurtă a acelor abilități importante:

o atitudine curioasă față de viață,

capacitatea de a se concentra pe ceea ce învață și ce are de făcut,

perseverentă în acele provocările care contează,

explorarea creativă a posibilităților,

capacitatea de a lucra cu claritate și acuratețe,

abilitatea de a se uita în urmă și a reflecta asupra propriei învățări,

gestionarea propriei munci,

acceptarea fără supărare a feedback-ul.

Astfel, pentru ca și copilul tău să fie elev de succes, dar și fericit, ar trebui să fie disponibile 3 tipuri diferite de oportunități de învățare. Trebuie să fie acumulate cunoștințe, trebuie dobândite abilități și tehnici specifice și trebuie să se formeze atitudini și obiceiuri ale minții mai generale. Predarea tradițională nu produce întotdeauna al treilea set de rezultate și trece prea puțin sau uneori deloc prin tehnica de reflecție. După 🤬 a spus Sir Ken Robinson „Dacă doriți să schimbați cultura, este vorba de două lucruri: obiceiurile și mediul înconjurător – obiceiurile minții și mediul fizic în care oamenii își desfășoară activitatea.”