# data[].attributes.body
(около 3500 г. пр.Хр. - 600 г. )

Езикът на общуване с реалния и магическия свят на първобитния човек, част от начина му на живот.

Произвежда звуци чрез удар върху тялото си, различни предмети, опъната животинска кожа. Чрез духане в животински рогове, кости, тръстики и др. Чрез струна - трептящата тетива на лъка.

# data[].attributes.headline
Средновековие

# data[].attributes.subject
Средновековие

# data[].attributes.body
(края на V в. - средата на XV в.)

Музиката процъфтява в градовете - пътуващи артисти (шпил-мани, жонгльори, хистриони - Западна Европа; скомохори, глусари - Източна; пеят и свирят на разл. инструменти), в замъците - светска музика (Северна Франция - трубадури; Южна - трувери, Германия - минезингери, автори на текст и музика на песните, понякога пеят), в катедралите и манастирите - църковна музика (Западна Европа - многогласна музика, придружена от орган, меса; Източна - едногласна музика, изпълнявана от мъже, без музикални инструменти, литургия)

Адам дьо ла Ал - трувер от XII в., певец, поет, автор на театрални пиеси (стихотворни форми, редувани с песни) - като например "Игра за Робен и Марион".

Йоан Кукузел (Ангелогласния) - църковен певец и композитор, живял през XIV в., усъвършенства дневното писмо, въвежда многогласието в средновековна Византия. Най-известната му творба като композитор е "Полиелей на българката".

# data[].attributes.body
(XIV в. - XVII в.)

Ренесанс означава прераждане, възраждане. Възниква във Флоренция, Италия в края на Средновековието, по-късно обхваща Западна, Централна и Източна Европа.

Творците излизат от своята анонимност. Музикантите са образовани и професионално обучени.

Появява се нов вид многогласие - полифония, многогласие с едновременно прозвучаване на няколко самостоятелни мелодични гласа. Има много строги правила, затова се нарича "строг (Палестринов) стил".

Мадригалът - най-популярното вокално произведение, многогласие с любовно-лиричен характер.

Създава се цигулката.

Гийом дъо Маша - ярък представител на новото изкуство (ранния музикален ренесанс), композитор, поет, автор на първата полифична меса "Въоръженият човек" (XIV в.)

Известни композитори са: Джовани Палестрина (автор на над 250 песни), Орландо ди Ласо, Клаудио Монтеверди (автор на множество мадригали).

# data[].attributes.body
(началото на XVII в. - средата на XVIII в.)

Барок означава голяма безформена перла или странен, необикновен. Началото (1600 г.) - възниква операта, краят (1750 г.) - смъртта на Бах.

В Италия възниква операта - музикално-сценичен жанр, съчетаващ музика (вокална и инструментална), танц, театър, изобразително изкуство (костюми, декор).

Оратория -  вокално-инструментален жанр, близък до операта с религиозен сюжет. Има голям оркестър, хор и солисти, но не и сценично действие.

Инструменталната музика има силно развитие. Цигулката се превръща в солов инструмент. Създава се пианото, предшественик му е клавесинът. Композитори на танцови пиеси за клавесин са Доменико Скарлати, Франсоа Купрен и др. Появяват се нови инструментални жанрове - най-известен: кончерто гросо.

XVII в. - "век на музиката"

Църквата остава основен покровител на музиката, основен инструмент за църковна музика - орган.

Дворците - центрове на светската музика.

Йохан Себастиан Бах (1685–1750) - немски композитор и клавирен майстор, творчеството му - връх в полифоничния стил, всички жанрове от неговата епоха без опери, преобладават църковните произведения. Едни от най-значимите му произведения през този период са шестте Бранденбургски концерта.

Георг Фридрих Хендел (1685–1759) - немски композитор, придворен кралски композитор във Великобритания дълги години, творчеството му - водещо с оперни композиции,оратории и кончерти гроси. Едно от най-известните му произведения: оратория “Месия”.

Антонио Вивалди (1678–1741) - италиански композитор, венециански свещеник и цигулар. Най-популярното му произведение е "Четирите годишните времена” – цикъл от четири концерта за цигулка.

Клаудио Монтеверди (1567–1643) - творчеството му - преход между ренесансова и барокова музика, революционно за времето си, първата историческа опера - "Коронацията на Попея", майстор на мадригала.

# data[].attributes.body
(1750 г. - 1830 г.)

Отърсване от натруфения бароков стил и погледа към изчистената линия на древногръцкото изкуство и непринудената красота на природата. По-свободен музикален стил.

Аристокрацията изземва ролята на църквата като покровителка на музиката.

Струнен квартет - най-предпочитана форма на камерна музика

Симфония - обособява се в самостоятелна музикална форма. Предназначена е за изпълнение от симфоничен оркестър. Класическата симфония има 4 части: първа –бързо темпо, обикновено в сонатна форма, втора – с лиричен характер, трета –менует или скерцо, четвърта – в бързо темпо, често в рондо форма.

Опера - продължава да се развива.

Концертната форма - развита като средство за изразяване на виртуозните умения.

Пианото става преобладаващ клавирен инструмент и измества клавесинът. В любима форма на епохата се превръщат концертите за пиано и оркестър.

Йозеф Хайдн (1732-1809) - австрийски композитор, представител на Виенската школа, често наричан баща на класическата симфония и баща на струнния квартет - открива неповторимото съчетание на две цигулки, виола и виолончело. Той е близък приятел на Моцарт и е учител на Бетовен.  Има 104 номерирани симфонии. Едни от най-известните му произведения са: симфонии "Лондонски", както и ораторията "Сътворението".

Волфганг Амадеус Моцарт (1756 г.-1791 г.) - австрийски композитор, представител на Виенската школа, наричан "детето чудо" - още от 4-5 год. възраст изнася концерти със сестра си, творчеството му обхваща - всички музикални жанрове, съществуващи през неговото време, над 600 композиции. Едни от най-известните му произведения са: "Реквием", оперите "Сватбата на Фигаро", "Дон Жуан" и Симфония №41 "Юпитер".

Лудвиг ван Бетховен (1770 г. - 1827 г.) - германски композитор и пианист, представил на Виенската школа. Син на придворен музикант. Последните години от живота си, губи слуха си, което се отразява на творческата му активност. Едни от най-известните му произведения са: Симфония № 9, Соната за пиано № 14, Симфония № 3 "Ероика" (посветена на Наполеон Бонапарт).

# data[].attributes.body
(XIX в. - първото десетилетие на XX в.)

Период на европейската класическа музика. На преден план се поставя песента, оперният жанр и се въвеждат разнообразни теми в инструменталната музика. При Романтизма централно място в творчеството заема човекът с богатството на душевните си преживявания.

Романтичната музика най-често е инструментална музика, която разказва някаква история или описва определена сцена.

Менделсон въвежда диригентската палка.

Фредерик Шопен (1810 г.-1849 г.) - полски композитор и пианист, най-известният представител на полското музикално изкуство. Подобно на Моцарт, той е дете-чудо и свири на пиано и композира от ранно детство, като всичките му композиции включват пианото. Творчеството на Шопен е почти изцяло ограничено в областта на клавирната музика (с изключение на няколко ранни камерни творби и 19 песни). Едни от наи-известните му творби са: соло композицията за пиано "Фантазия-импромптю", Andante spianato et grande polonaise brillante в ми-бемол мажор,  оп. 22.

Николо Паганини (1782 г. - 1840 г.) - италиански композитор, виртуозен цигулар и китарист. Автор е на многобройни музикални произведения за струнни инструменти. Едни от най-известните му произведения са: Концерт за цигулка и оркестър №1, Капричио №24, "Моисей фантазия".