# data[].attributes.headline
2021.05.06. Судномодельний ( початковий рівень навчання). З'єднання деталей, шпаклювання і обробка

# data[].attributes.subject
2021.05.06. Судномодельний ( початковий рівень навчання). З'єднання деталей, шпаклювання і обробка

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Для фарбування моделей кораблів і суден найчастіше пріменяютсямасляние, емалеві, нітроемалевими фарби.

Відео: Забарвлення моделі корабля (дерево)

Щоб якість забарвлення було хорошим, необхідно соблюдатьвсе стадії технологічного процесу, що складається з підготовки поверхні, грунтування, місцевого та суцільного шпаклеванія- шліфування шкуркамі- нанесення фарби і шліфованіяее тонкими шкуркамі- полірування пастами.

Підготовка поверхні до фарбування. Щоб підготувати поверхностьдеревянной моделі до фарбування, треба обробити корпус рубанком, напилком і шкуркою, а також усунути дефекти (задираки, тріщини, сучки, які випали). Металеві моделіобрабативаются напилками, шкурками і обезжирюються содовим розчином або мильнойводой.

Грунтованіемоделі Корабля

Грунтування корпусу під олійні фарби для кращого прілеганіяпоследующіх шарів проводиться спеціальним грунтом № 138а, через брак етоймаркі можна використовувати натуральну оліфу або рідку масляну фарбу (краще - свінцовийсурік). Для нитрокрасок можна застосовувати грунт № 138, клей АК-20, емаль і нитролаки.

Відео: Забарвлення моделі літака. Техніка прешейдінга і постшейдінга

Грунт наносять на поверхню 2-3 рази. Кожен шар послевисиханія обробляють дрібним наждачним шкіркою.

Шпаклеваніемоделі Корабля

Шпаклювання призначене для вирівнювання поверхності.Местное шпаклювання (заповнення ямок, подряпин та ін.) Проводиться густий шпаклевкой.После просихання її зашкурівают і роблять загальне шпаклювання моделі рідкої шпаклевкойв кілька шарів. Шпаклівку під олійні фарби можна приготувати так: 1. тальк крейда - 70% - оліфи - 25% - фарби (краще свинцевий сурик або свинцеві білила) - 5% - 2. Мел - 350 г-лак масляний - 100 г-залізний сурик - 40 р Густа шпаклівка наноситься шпателем, ножем або шматком пружної гуми товщиною 6-8 мм, ажідкая - м`якою щіткою, флейцем або розпилювачем. Під нітрофарби застосовується шпаклевкаАШ-30, АШ-24, АШ-32.

Нітрошпаклівки можна приготувати, замішаний тальк (детскуюпрісипку) на нітроклей АК-20, емаль або будь-якому іншому нітролаку.

Шліфування. Шліфування необхідно для усунення шероховатостіпосле шпаклівки або фарбування.

На початку роботи (після місцевого шпаклювання) пріменяютшкуркі № 48-80- після перших шарів суцільного шпаклювання - № 80-120- останні слоішпаклевкі шліфуються шкурками № 140-170-280.

Для економії шкурки рекомендується проводити мокре шліфованіе.Еслі воно проводиться водостійкою шкуркою, то поверхню рясно змочують водою.Якщо водостійкою шкурки немає, то шліфують звичайної, змоченою в гасі. Після каждогошліфованія з гасом, перед наступними покриттями поверхню треба тщательнопромить содової або мильною водою і просушити

Окраскамоделі Корабля

Якість фарбування моделі багато в чому залежить від практіческіхнавиков юних кораблів, від уміння підготувати поверхню і від марок пріменяемихкрасок.

Зазвичай забарвлення проводиться фарборозпилювачами марокКР (КР-10, КР-11, КР-12 і ін). Компресори можна застосовувати будь-які, що дають давленіедо 3 атм, в тому числі і малогабаритні С-511 і С-21.

Положення фарборозпилювача має бути таким, щоб струяот нього прямувала перпендикулярно до поверхні, що фарбується, відстань до которойдолжно бути в межах 250-300 мм. Пересувати пістолет треба рівномірно, з постояннойскоростью. При занадто швидкому русі фарба буде лягати тонким шаром, прімедленном - товстим, внаслідок чого можуть з`явитися патьоки. Наносити фарбу нужнопоследовательнимі паралельними смугами. Кожна смуга повинна перекривати соседнююна 10-20 мм.

Необхідно стежити за правильним співвідношенням давленіявоздуха і густоти фарби, що надходить з фарборозпилювача. Тиск повітря должносоставлять 2-3 атм. Чим більший тиск, тим густіше повинна бути фарба і наоборот.Ето визначається дослідним шляхом на пробної поверхні.

Дрібні деталі можна фарбувати найпростішим пульверізатором.Для цієї мети нітрофарби розлучається досить рідко. При фарбуванні кистями немаловажноезначеніе має сорт волосся кисті. Кращими вважаються кисті з білячого, тхорячих, барсучьего і ведмежого хутра.

Перед початком роботи нові кисті потрібно оклетневать (обв`язати) біля основи ниткою або тонким шпагатом. Під густі фарби вільна від обв`язки частьделается коротше, під рідкі - довше. Під час фарбування кисть слід держатьпод кутом 45-55 ° до поверхні, що фарбується, рухи робити легкими і свободнимі.Прі цьому потрібно стежити, щоб фарба лягала рівномірним тонким шаром і не образовивалаподтеков.

При фарбуванні моделі нитрокрасками треба пам`ятати, що сохнутоні дуже швидко. Тому проводити двічі по одному місцю пензлем не слід. Мазкінадо робити короткими, в одному напрямку. Якщо на поверхню потрапила велика капля- її потрібно негайно розтерти.

Нітрофарби розлучаються розчинниками РДВ, № 646,647, 648 і 649. Розводити їх ацетоном не можна, так як фарба від нього пересихаеті тріскається.

Покриття зазвичай виробляють олійними фарбами в 2-3, анітрокраскамі в 10-15 шарів.

Перший шар фарбування вважається "виявітельним". Він даетвозможность виявити залишилися дефекти на підготовленій поверхні. Їх необходімоустраніть повторної шпаклівкою і шліфуванням.

Перед нанесенням кожного наступного шару предшествующійдолжен бути добре просушений. Час просушування для олійних фарб повинно бути не менее24 годин. Полірування. У фарбуванні моделі полірування є заключним етапом.Его виробляють спеціальної полірувальної пастою для легкових автомобілів або пастойГОІ. Пасту накладають на м`яку ганчір`я, шматок фетру або повсті і круговими двіженіямідоводят поверхню до дзеркального блиску. Потім її протирають полірувальної водою, гасом або рідким маслом.

Вибір кольору. Забарвлення моделі не повинна відрізнятися від окраскінастоящіх судів подібного типу. Можна рекомендувати наступні основні правила прівиборе відтінку (кольору).

Надводна частина військових кораблів забарвлюється в разлічниеоттенкі кульового (сірого) кольору. Для отримання його в білила додається 5-7% чернойкраскі.

Відео: Збірка лінкора "Тірпіц" або Tirpitz виробництво Тамія або Tamiya масштаб 1 / З50

Надводну частину пасажирських суден (корпус і надбудови) фарбують в білий колір. У вантажних і вантажопасажирських суден корпус фарбується чернойкраской, а надбудови - білої. Димові труби у судів з білим корпусом - білі, з чорним - чорні.

Підводна частина забарвлюється зеленої або червоної краской.Ватерлінію рекомендується відбивати смужкою целулоїду.

Відео: Забарвлення, збірної моделі корабля (Чорна Перлина)

Тепер ви знаєте, як будувати моделі кораблів.

# data[].attributes.attachment_link.title
Забарвлення моделей кораблів

# data[].attributes.attachment_link.description
Для фарбування моделей кораблів і суден найчастіше пріменяютсямасляние, емалеві, нітроемалевими фарби. Щоб якість забарвлення було хорошим, необхідно соблюдатьвсе стадії технологічного процесу, що складається з підготовки поверхні, грунтування, місцевого та суцільного шпаклеванія- шліфування шкуркамі- нанесення фарби і шліфованіяее тонкими шкуркамі- полірування пастами. Підготовка поверхні до фарбування.

# data[].attributes.body
Перегляд відеоролику «Небезпечні знахідки»

# data[].attributes.headline
2021.04.29. Тема:Розмічання деталей на заготовках ( за допомогою шаблонів).

# data[].attributes.subject
2021.04.29. Тема:Розмічання деталей на заготовках ( за допомогою шаблонів).

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Технологія розмічання деталей

закріпити поняття про графічні зображення (ескіз, креслення) та особливості їх виконання із застосуванням різних типів ліній; ознайомити з умовними позначеннями на графічних документах; розширити знання про будову, призначення та прийоми використання вимірювальних і розмічальних інструментів; формувати вміння вимірювання та розмічання виробів плоскої форми; розвивати технічне мислення та творчі здібності; виховувати вимогливість до точності вимірювання, акуратність та бережливість.

Ключові поняття: ескіз, креслення, вимірювання, розмічання, базові лінії, базова крайка, шаблон.

Об'єкти практичної діяльності учнів: заготовки з фанери (ДВП), креслення (ескіз) виробу.

Обладнання: столярний верстак, масштабна лінійка, кутник, циркуль, олівець, шаблони, зображення виробів (деталей) плоскої форми.

Очікувані навчальні результати

Уміння розпізнати на графічному зображенні форму і розміри заготовки (виробу).

Знання будови і призначення вимірювальних і розмічальних інструментів.

Уміння визначати етапи і правила розмічання виробів з фанери (ДВП).

Уміння виконувати розмічання плоских заготовок (виробів).

Усвідомлення необхідності економного використання матеріалу.

Засвоєння та дотримання правил економного розмічання виробів та безпечного виконання прийомів розмічання.

Орієнтовний план проведення уроку

І. Організаційний етап.

ІІ. Мотивація навчальної діяльності учнів. Актуалізація опорних знань учнів.

ІІІ. Оголошення теми та очікуваних навчальних результатів.

IV. Вивчення нового навчального матеріалу:

Графічні зображення на папері.

Призначення та роль розмічання.

Демонстрування прийомів використання вимірювальних і розмічальних інструментів.

V. Практична робота. Розмічання деталей проектного ви робу за графічним зображенням та за допомогою шаблонів.

VI. Підбиття підсумків, оцінювання результатів роботи.

VIІ. Домашнє завдання.

Коментар для вчителя

У молодших класах учні вже ознайомилися з елементами графічної грамоти, тому вивчення нового навчального матеріалу необхідно поєднувати з актуалізацією раніше засвоєного. Зважаючи, що програмою з трудового навчання не передбачено окремих годин на вивчення основ графічної грамоти, їх доцільно вивчити перед або в процесі оволодіння питаннями вимірювання та розмічання. Із цією метою необхідно повторити питання щодо встановлення згідно з графічними документами розмірів предметів, нанесення виносних, розмірних, контурних ліній, виконання ескізів тощо.

Вивчення нового матеріалу краще розпочати зі стислого екскурсу в історію креслення і тільки після цього з'ясувати, що таке графічний документ, креслення, ескіз, що між ними спільного та в чому полягає їх відмінність; значення графічної та іншої технічної документації при виготовленні виробів у побуті та на виробництві.

Переходячи до технології розмічання, слід обговорити з учнями важливість дотримання певних розмірів при виготовленні виробів.

Актуалізації знань учнів та мотивації їхньої подальшої навчальної трудової діяльності сприятимуть такі питання:

Які відомості потрібні для виготовлення будь-якого виробу?

Чи обов'язково знати всі розміри деталей та виробів?

Вивчення нового матеріалу доцільно розпочати з обговорення досвіду учнів у вимірюванні та розмічанні плоских деталей, отриманого на уроках трудового навчання чи художньої праці в початковій школі.

У процесі бесіди з учнями слід акцентувати увагу на тому, що для виготовлення будь-якого виробу потрібно мати відомості про його конструкцію, розміри, форму, матеріал, кількість деталей, з яких складається виріб. Необхідно повторно акцентувати увагу на тому, що в кресленнях усі розміри даються в міліметрах, тому немає потреби зазначати біля цифрових значень одиниці вимірювання.

Учні повинні усвідомити: щоб виготовити виріб, на заготовці треба накреслити контури деталі, тобто розмітити заготовку за допомогою вимірювальних та розмічальних інструментів. Учитель розкриває учням поняття розмічання як процесу перенесення з технічного документа форми предмета за справжніми його розмірами на заготовку, підкреслює, що розмічання є першою трудовою операцією в процесі виготовлення виробу. Розширюючи коло технічних понять і термінології, він пояснює, що процес виготовлення виробу (технологічний процес) містить кілька технологічних операцій.

Після цього слід продемонструвати інструменти для вимірювання та розмічання деревних матеріалів і прийоми роботи ними та особливості дотримання безпечних прийомів праці. Необхідно також дати правильні і повні назви інструментів, пояснити, чому вони так називаються, попередити можливі помилки учнів під час вимірювання і розмічання, загострити увагу на тому, що відлік на шкалах вимірювальних інструментів починається від нуля.

Далі варто перейти до визначення понять базова крайка та базові лінії і продемонструвати, як визначається базова крайка і проводяться базові лінії.

Важливо правильно і своєчасно сформулювати в учнів уявлення про припуск на обробку.

Треба також повідомити учням, що розмічання великої кількості однакових деталей здійснюють за допомогою спеціальних шаблонів, які мають вигляд пластин з такими самими обрисами, як і контур виробу (проблемне питання: Який спосіб розмічання обрати, якщо необхідно виготовити 25 коліщат У процесі бесіди з'ясовується також доцільність припуску на обробку при розмічанні виробів за шаблоном.

Далі вчитель повідомляє послідовність виконання практичної роботи.

Вона може бути такою.

Визначити економне розташування контурів деталі на заготовці.

Провести базові лінії.

Перенести контури деталі на заготовку.

Перевірити якість розмічання заготовки.

Потім учні виконують вимірювання предметів прямокутної форми та розмічання заготовок за кресленням або ескізом.

Після виконання учнями розмічання треба пояснити, як перевірити його якість, і запропонувати самостійно перевірити якість розмічання деталі, а потім оцінити роботу учнів.

На завершення заняття треба підбити підсумки, ще раз звернувши увагу на визначення основних понять і послідовність розмічання виробу.

Інформація до вивчення нового навчального матеріалу

Столярні вироби, як правило, виготовляють за графічним зображенням (кресленням, ескізом). Кожна деталь виробу повинна відповідати розмірам і формі, які передбачено відповідним графічним зображенням. Для отримання деталі точних розмірів і форми, забезпечення міцного і надійного з'єднання деталей, економного використання конструкційного матеріалу призначено розмітку. Будь-яка неточність виконання цього технологічного прийому призводить до браку деталі або виробу в цілому. Після вивчення теоретичного матеріалу учням пропонується пояснити значення народної мудрості "Сім раз відміряй - один раз відріж".

З використанням методу демонстрації вчитель пояснює особливості нанесення на заготовку ліній та контурів деталей виробу. Узагальнюючи демонстрування прийомів, він пояснює, що такі технологічні операції називають розмічанням. Розмічання на фанері розпочинають з аналізу крайок заготовки. Визначають найрівнішу крайку, від якої найкраще виконувати розмічання. Цю крайку називають базовою (мал. 5). Якщо базову крайку не визначили, тоді проводять біля крайок дві базові лінії під кутом 90°. Усі розміри при розмічанні відкладаються тільки від базових ліній.

Під час розмічання потрібно передбачити надлишок матеріалу на кінцеву обробку деталей - Величина припуску коливається залежно від властивостей матеріалу та способу кінцевої обробки. Припуски не повинні бути завеликими або замалими. Для деталей з фанери припуск становить від 4 до 24 мм, а для виробів з деревних брусків - від 1,5 до 7 мм.

Допоможе полегшити засвоєння учнями цього поняття застосування наочності: таблиць і заготовок, на яких учитель демонструватиме правильне розмічання виробу. Учням слід наголосити, щоб вони були уважними під час роботи, адже від точності розмічання залежить якість виробу. Розмічання слід робити так, щоб з однієї заготовки виходило якомога більше деталей.

Щоб виготовити велику кількість однакових деталей (особливо складної форми), використовують шаблон - пристрій, форма і розміри якого відповідають кресленню (ескізу)

Мал. 5. Розмічання від базової крайки: А - базова крайка, 1 - заготовка, 2 - лінійка, З - розмічальні лінії, 4 - основа кутника, 5 - перо кутника, 6 - олівець

Мал 6. Розмічання за шаблоном: 1 - шаблон, 2 - заготовка,

(мал. 6). Виготовляти шаблони для поодиноких деталей або невеликої їх кількості недоцільно, бо часу на виготовлення шаблону піде більше, ніж на саму розмітку.

Розмічати деталі можна також методом перенесення малюнка на заготовку за допомогою копіювального паперу та методом клітинок.

Існують малюнки, які з певних причин неможливо розмістити на поверхні заготовки в натуральну величину. Тоді їх потрібно зменшити або збільшити. Попередньо на папері розкреслюють простим олівцем сітку, розміри якої залежать від величини малюнка. Що дрібніший малюнок, то дрібнішою роблять сітку. Найчастіше розміри квадрата сітки становлять 5x5 мм. Зазвичай малюнки збільшують у два або чотири рази, тому необхідно підготувати інший аркуш будь-якого паперу й нанести на ньому таку саму сітку, як і на кальку, збільшивши при цьому відповідно сторони клітинок у два або чотири рази.

Розмічати заготовки (мал. 7) слід економно, тому потрібно визначитися з максимально щільним розміщенням деталей задля використання мінімальної площі матеріалу.

Закріплення теоретичного матеріалу здійснюється в процесі виконання вправ з розмічання на заготовці прямокутної форми, наприклад, максимальної кількості однакових деталей, варіанти яких наведено нижче, обґрунтування економічної та екологічної ефективності такого результату.

А. На дошці з проструганими бічними сторонами за допомогою столярного кутника провести п'ять паралельних ліній через 20 мм кожна.

Б. Визначити базову сторону на заготовці і розмітити за допомогою лінійки та кутника брусок завдовжки 120 мм, завширшки 150 мм, завтовшки 20 мм.

Завершальним практичним етапом закріплення матеріалу є виконання практичної роботи "Розмічання виробів за кресленнями" та її оформлення згідно з описом, наведеним у Робочому зошиті (с. 30).

Набуті знання і вміння доцільно реалізувати виконанням практичної роботи з розмічання деталей по зовнішньому контуру.

Для цього можна використати виріб, графічні зображення якого розміщено в підручнику в рубриці "Практична робота № 1. Розмічання виробів" або згідно з ескізом, розробленим за власним задумом чи аналогією, віднайденою в інших інформаційних джерелах чи згідно з рисунками в завданнях 2 (мал. 8) та 3 (мал. 9) цього посібника. При цьому доцільно дати завдання на внесення змін до зовнішніх обрисів вибраного для виготовлення виробу або конструкції в цілому чи окремих її елементів.

Розмітити контури деталей трафаретним методом.

Мал. 8. Розмічання за допомогою трафаретної сітки

Фанеру розміром 100x100x3 мм розмітити згідно з ескізом, зображеним на малюнку 9, Після вивчення наступних тем учням пропонується розрізати заготовку на 8 частин та скласти з них різноманітні фігури силуетів так, як показано на малюнку 9, Під час їх складання треба використати всі частини, які не повинні накладатися одна на одну, а мають лише щільно прилягати одна до одної. Перед складанням силуетів фігур учням доцільно запропонувати розмітити їх у Робочому зошиті такими лініями, щоб у результаті цього утворилися фігури, зображені на малюнку 9,

Підбиваючи підсумок уроку, учитель пропонує повідомити:

Чи відповідає очікуваний результат отриманим умінням у процесі виконання практичних завдань?

Які знання, отримані на уроці, ви зможете використати в подальшій роботі на уроках трудового навчання? у практичній діяльності?

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Гранат Валерия В'ячеславівна

# data[].attributes.attachment_link.title
Технологія розмічання деталей 5 клас

# data[].attributes.attachment_link.description
Технологія розмічання деталей закріпити поняття про графічні зображення (ескіз, креслення) та особливості їх виконання із застосуванням різних типів ліній; ознайомити з умовними позначеннями на графічних документах; розширити знання про будову, призначення та прийоми використання вимірювальних і розмічальних інструментів; формувати вміння вимірювання та розмічання виробів плоскої форми; розвивати технічне мислення та творчі здібності; виховувати вимогливість до точності вимірювання, акуратність та бережливість.

# data[].attributes.headline
2021.04.26.  Судномодельний ( початковий рівень навчання). Розмічання деталей на заготовках ( за допомогою шаблонів).

# data[].attributes.subject
2021.04.26.  Судномодельний ( початковий рівень навчання). Розмічання деталей на заготовках ( за допомогою шаблонів).

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Анатолій Бельмега

# data[].attributes.attachment_link.title
випилювання лобзиком

# data[].attributes.headline
2021.04.22. Судомодельный ( початковий рівень навчання). Розмічання деталей на заготовках ( за допомогою шаблонів).

# data[].attributes.subject
2021.04.22. Судомодельный ( початковий рівень навчання). Розмічання деталей на заготовках ( за допомогою шаблонів).

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Игорь Годорожа

# data[].attributes.attachment_link.title
Ажурне випилювання лобзиком. Що для цього потрібно? Інструменти та пристосування.

# data[].attributes.body
Тема: Розмічання деталей на заготовках ( за допомогою шаблонів).

# data[].attributes.attachment_link.title
Презентація використання нових технологій на уроках трудового навчання

# data[].attributes.body
Тема: Розмічання деталей на заготовках ( за допомогою шаблонів).

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Телерадіокомпанія ВЕЖА

# data[].attributes.attachment_link.title
"ВІДЕОШКОЛА". Трудове навчання. Тема: "Випилювання лобзиком органайзера для навушників" (5 клас)

# data[].attributes.headline
2021.04.12. Судномодельний ( початковий рівень навчання). Розмічання деталей на заготовках ( за допомогою шаблонів).

# data[].attributes.subject
2021.04.12. Судномодельний ( початковий рівень навчання). Розмічання деталей на заготовках ( за допомогою шаблонів).

# data[].attributes.headline
2021.04.08. Судномоделювання ( початковий рівень навчання). Виготовлення надбудови моделі: підбір матеріалів та інструментів.

# data[].attributes.subject
2021.04.08. Судномоделювання ( початковий рівень навчання). Виготовлення надбудови моделі: підбір матеріалів та інструментів.

# data[].attributes.attachment_link.title
Виготовлення найпростішої регульованої моделі вітрильника

# data[].attributes.headline
2021.04.05. Судномоделювання ( початковий рівень навчання). Перевірка придатності до роботи ходової частини моделі.

# data[].attributes.subject
2021.04.05. Судномоделювання ( початковий рівень навчання). Перевірка придатності до роботи ходової частини моделі.

# data[].attributes.body
https://youtu.be/R8oaIpE6XeQ

# data[].attributes.headline
2021.04.01.  Підбирання та встановлення елементів живлення.

# data[].attributes.subject
2021.04.01.  Підбирання та встановлення елементів живлення.

# data[].attributes.body
https://www.youtube.com/watch?v=9A3Ida-tWQs

# data[].attributes.body
Тема З'єднання двигуна з рушієм.

# data[].attributes.body
Загальні поняття про креслення

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Креслення повинні бути однаково зрозумілими як для тих, хто їх виконує, так і для тих, хто буде ними користуватись. Тому існують єдині правила виконання креслень та вимоги до їх оформлення. Вони містяться у документах, які називають Державними стандартами.

Правила виконання та вимоги до оформлення креслень, встановлені Державними стандартами, є обов'язковими для всіх, хто виконує креслення.

Формати креслень. Щоб креслення було зручно зберігати, а також користуватися ними, їх виконують на аркушах паперу певного розміру. Розміри аркуша креслярського паперу називають форматом. Формат аркуша визначається розмірами його сторін.

Таблиця . Формати креслень

Для виконання креслень передбачено 5 основних форматів, кожний з яких має своє позначення і розміри сторін (табл. 1). Найбільшим серед них є формат АО з розмірами сторін 841x1189 мм (його площа дорівнює 1 м2). Всі інші формати утворені послідовним поділом його на дві рівні частини паралельно до меншої сторони відповідного формату.
Основний напис, його заповнення
Вони мають бути розташовані в правому нижньому куті. На аркушах формату А4 ці написи роблять вздовж короткої сторони аркуша, а на аркушах інших форматів вони можуть бути орієнтовані як уздовж короткої, так і вздовж довгої сторони аркуша. Текстові написи завжди наносяться паралельно основним.

Стандартами встановлено форму, розміри, зміст, розташування граф основного напису, а також розміри рамок на кресленнях і схемах. Для всіх графічних конструкторських документів установлено напис, що виконується за формою

В основному напису зазначаються:
у графі 1- найменування виробу або його складової частини. Найменування має відповідати прийнятій термінології та бути якомога коротшим;

у графі 2 - позначення технічного документа. Воно складається з індексу підприємства-розробника, класифікаційної характеристики виробу, порядкового реєстраційного номера. Деяким конструкторським документам присвоюють додатково такі шифри: СК - складальне креслення, ВЗ - креслення загального вигляду, ГК - габаритне креслення, МК - монтажне креслення та ін. На навчальних кресленнях може бути запропонований такий варіант заповнення. Позначення документа складається з 13 знаків, наприклад МПТУ.КК.08.04.001, де МИТУ - міське професійно-технічне училище, КК - курс креслення, 08 - номер завдання, 04 - номер варіанта, 001 - порядковий номер креслення в завданні;

у графі 3 - позначення матеріалу деталі, наприклад Сталь 35 ГОСТ 1050-88 (графу заповнюють тільки на кресленнях деталей);

у графі 4 - літера, присвоєна даному документу за ГОСТ 2.103 - 68, наприклад А. Графу заповнюють послідовно, починаючи з крайньої лівої клітини. На навчальних кресленнях у графі 4 пишуть індекс Н;

у графі 5 - маса виробу або його частин, зображеного на кресленні. На кресленнях деталей і складальних одиниць вказують теоретичну або фактичну масу виробу в кілограмах; у графі б - масштаб зображення предмета на кресленні

(наприклад, 1 : 1);

у графі 7 - порядковий номер аркуша (наприклад, 1). На документах, що складаються з одного аркуша, графу не

заповнюють;

у графі 8 - загальна кількість аркушів документа даного виробу (графу заповнюють тільки на першому аркуші);

у графі 9 - найменування або розпізнавальний індекс підприємства, що випустило документ (наприклад, ПТУ № 2). Графу не заповнюють, якщо розпізнавальний індекс є в позначенні документа;

у графі 10 - характер роботи, виконаної особою, яка підписала документ (перевірив провідний конструктор та ін.);

у графі 11 - прізвища осіб, які підписали документ;

у графі 12 - підписи осіб, прізвища яких зазначено в графі 11;

у графі 13 - дата підпису документа;

у графах 14-18 - відомості про зміни.

ПРАКТИЧНА РОБОТА

Виконайте рамку і основний напис на форматі А4 по короткій і довгій стороні

САМОКОНТРОЛЬ

1. Що являє собою формат креслення?

2. Які розміри має аркуш формату А4?

3. Як утворюється поле креслення?

4. На якій відстані від країв аркуша проводять рамку креслення?

5. Які відомості містить основний напис креслення?

Просмотр материалов ...

# data[].attributes.attachment_link.title
Тема 1. Загальні поняття про виконання креслень

# data[].attributes.attachment_link.description
Креслення повинні бути однаково зрозумілими як для тих, хто їх виконує, так і для тих, хто буде ними користуватись. Тому існують єдині правила виконання креслень та вимоги до їх оформлення. Вони містяться у документах, які називають Державними стандартами. Правила виконання та вимоги до оформлення креслень, встановлені Державними стандартами, є обов'язковими для всіх, хто виконує креслення.

# data[].attributes.body
Поняття про масштаб. Уроки креслення для початківців

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Всі навколишні предмети мають різні розміри. Бувають предмети дуже великі, наприклад будинок, турбіна, верстат, літак. І, навпаки, є предмети дуже малих розмірів, наприклад деталі годинникового механізму. І великі, і малі предмети незручно, а іноді просто неможливо зобразити на кресленні в натуральну величину. Тому великі предмети на кресленні звичайно зменшують, а малі - збільшують.

Зображаючи предмет більшим або меншим його дійсної величини, ми користуємось масштабом. Масштабом креслення називається відношення лінійних розмірів зображення до лінійних розмірів предмета. Звичайно, бажано зображати предмети на кресленні в масштабі 1:1, тобто в натуральну величину. Всі великі предмети зображають звичайно в масштабі зменшення, а малі - в масштабі збільшення.

Масштаби креслень стандартизовані. ГОСТ 3451-59 передбачає такі масштаби: для зменшення- 1 : 2; і : 5; 1 : 10; 1 : 20; 1 і 50. Для збільшення - 2:1; 5:1; 10 : 1.

Масштаби на кресленнях позначають написами типу М1: 2; М2 : 1; М5 : 1 і т. п. Цей напис виконується на кутовому штампі креслення. В якому б масштабі не зображався предмет, на кресленні завжди проставляють його натуральні розміри. На фігурі 38 креслення виконано в масштабі 1:2, на фігурі 39 - в масштабі 5:1.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
масштаб  збільшення

# data[].attributes.attachment_link.title
ОСНОВИ КРЕСЛЕННЯ

# data[].attributes.attachment_link.description
Всі навколишні предмети мають різні розміри. Бувають предмети дуже великі, наприклад будинок, турбіна, верстат, літак. І, навпаки, є предмети дуже малих розмірів, наприклад деталі годинникового механізму. І великі, і малі предмети незручно, а іноді просто неможливо зобразити на кресленні в натуральну величину. Тому великі предмети на кресленні звичайно зменшують, а малі - збільшують.

# data[].attributes.headline
2021.01.21 Тема заняття: Матеріали, інструменти та обладнання. Технологія з'єднання деталей з різних матеріалів ( паперу, картону, фанери, деревини, пластику, металу тощо). Корпус моделі: призначення, будова; матеріали, інструменти та обладнання; шаблони; технологія виготовлення, обробки та з'єднання деталей; монтаж. 1- ша група 14.00-15.35, 2- га група 15.45-17.20.

# data[].attributes.subject
2021.01.21 Тема заняття: Матеріали, інструменти та обладнання. Технологія з'єднання деталей з різних матеріалів ( паперу, картону, фанери, деревини, пластику, металу тощо). Корпус моделі: призначення, будова; матеріали, інструменти та обладнання; шаблони; технологія виготовлення, обробки та з'єднання деталей; монтаж. 1- ша група 14.00-15.35, 2- га група 15.45-17.20.

# data[].attributes.attachment_link.title
СПОСОБИ ВИГОТОВЛЕННЯ КОРПУСІВ МОДЕЛЕЙ СУДЕН ТА КОРАБЛІВ

# data[].attributes.body
Для ознайомлення. Організація роботи і обладнання гуртка Судномоделювання початкового рівня схоже з гуртками початково-технічного профілю

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Організовуючи роботу технічного гуртка, передові вчителі, керівники гуртків та вихователі груп продовженого дня враховують перш за все специфіку позакласних занять і поставлені завдання з розвитку творчих здібностей дітей в області технічного моделювання. Вони беруть до уваги вікові та індивідуальні особливості дітей, їх схильності стан здоров'я і умови життя сім'ї. Кожен школяр, крім обов'язкової навчальної навантаження, може виконують тільки одне громадське доручення і працювати не більше ніж в двох гуртках за умови, що заняття в одному з ккружков пов'язані з трудовою, художньої або спортивної (обов'язково з урахуванням стану здоров'я).

Правильно організовані позашкільні, позакласні заняття мають не тільки виховне, а й оздоровче значення. Гурткові заняття, будучи включеними в навчально-виховний режим як діяльність, що якісно відрізняються від навчального процесу, забезпечують відновлення знизилася працездатності організму. При цьому враховується, що під час всіх видів занять школярів положення тіла сприяє розвитку сили м'язів, вдосконаленню координації рухів, нормальному фізичному розвитку і не ускладнює функціонування окремих систем органів і всього організму.

Як в процесі трудового навчання, так і на заняттях з початкового технічного моделювання з молодшими школярами звертається особлива увага на положення тіла дітей при роботі.

Правильне положення тіла досягається:

- Прямим положенням корпуса і невеликим нахилом голови;

- Симетричним положенням правої і лівої половин тіла (або частою зміною пози);

- Однаковим навантаженням на праву і ліву половину тіла;

- Рівномірним вправою різних груп м'язів;

- Відсутністю перенапруги зору;

- Стійким становищем при пилянні, струганні і т.д .;

- Неприпустимістю здавлювання органів грудної та черевної порожнини.

Відомо, що найкращий спосіб відновити працездатність дітей - це дати їм можливість порухатися під час перерв між заняттями. Рух - це фізіологічна потреба організму, що росте, і природа проявила велику мудрість, зробивши майже всіх дітей Непосєдов, що допомагає вирішувати проблему зняття перевантаження учнів.

Жага діяльності, рухливість у молодших школярів постійно шукають виходу, тому улюблена справа і гра для хлопців - це саме життя з усіма її принадами, хвилюваннями, тривогами, успіхами і прикростями. В цьому і є виховна ефективність трудової діяльності та гри під час позакласних і позашкільних занять.

У кабінетах трудового навчання, майстерень, робітників і класних кімнатах, де проходять заняття гуртків, необхідно забезпечити оптимальні умови мікроклімату, достатню природну і штучну освітленість. Робочі місця, верстати, столи повинні бути підібрані з урахуванням віку і зростання школяра.

В умовах груп і класів повного і продовженого дня приміщенням для роботи гуртка початкового технічного моделювання може служити: спеціальна кімната (або дві кімнати) для ведення занять технічних гуртків, де є необхідне обладнання для механічної обробки матеріалів, шафи і стелажі для зберігання матеріалів, ручного інструменту, готових моделей і незакінчених робіт; шкільна майстерня, де в навчальний час проводяться уроки праці; обладнаний кабінет праці для початкових класів або звичайна класна кімната з додатковими шафами для матеріалів, інструменту та незакінчених виробів. В умовах груп і класів продовженого дня, особливо в сільських малокомплектних школах, найчастіше технічні заняття проходять саме в умовах класних кімнат.

Здійснюючи взаємодія позашкільних установ зі школами, багато Будинку піонерів і станції юних техніків Російської Федерації працюють з учнями в групах продовженого дня, надають велику методичну допомогу вчителям і вихователям в організації та проведенні технічних занять безпосередньо в школах і за місцем проживання.

Приміщення, де проходять заняття технічного гуртка молодших школярів, оформляють плакатами з техніки безпеки, наочними посібниками, стендами з готовими виробами учнів і т. Д. Методичний куточок робочої кімнати з початкового технічного моделювання краще організувати так, щоб ним могли користуватися діти. Це один або два шафи, де, крім технічної цікавої і довідкової літератури, яка за змістом доступна молодшим школярам, добре мати ряд великих папок, в окремих конвертах на кожен виріб зберігаються креслення, схеми, шаблони і технічні описи. Папки підписують крупно і однозначно: "Літаки", "Ракети", "Автомашини", "Пароплави", "Іграшки" і т. Д..

Якщо гуртківець хоче змайструвати, наприклад, модель літака, але не уявляє, як її зробити, то технічні описи йому допоможуть. Він може взяти з дозволу керівника папку з написом "Літаки", подивитися в ній матеріали (картинки, фотографії, вирізки з журналів і газет), які розповідають про історію розвитку авіації в нашій країні, про види сучасних літаків, про способи виготовлення моделей, і отримати в своє розпорядження до кінця занять один з багатьох конвертів з конструкторсько-технологічною документацією на бажане виріб з цієї папки.

Досвід показав, що така організація роботи позитивно впливає на розвиток стійкого інтересу школярів до технічного моделювання, сприяє формуванню ініціативи, винахідливості, прояву самостійності.

Розглядаючи картинки і опису, учень часто робить для себе відкриття, на основі якого у нього народжуються ідеї і бажання втілити їх в реальну під ялинку. Буває і так, що школяр прийшов на заняття з певним бажанням, наприклад виготовити модель автомашини, він знає точно, чого він хоче, але не знає, з чого почати. У папці "Автомашини" він знайде подібні вироби в кресленнях, малюнках і технічні описи різних машин. Це наштовхує учня на шлях вирішення, допомагає планування роботи.

Якщо робота ведеться по приблизною програмі, то для оформлення робочого приміщення будуть потрібні настінні стенди графічного і політехнічного лото, наочний навчальний план і т. д. Виставку робіт учнів краще організувати за прикладом жовтеняцьких гри "Місто Майстрів", де в окремих шафах (можна на окремих полицях) розташовані моделі літаків - "Аеропорт", автомашин - "Автопарк", ракет - "Космодром" і т. д.

Особливу увагу в обладнанні робочої кімнати важливо приділити робочих місць молодших школярів.

Робоче місце молодшого школяра в технічному гуртку треба виконати такі вимоги:

- Стіл, стілець і інструменти повинні відповідати віку і росту школяра;

- Висота робочої поверхні повинна забезпечувати учневі правильну поставу і зручне положення тіла;

- Площа робочої поверхні повинна бути достатньою для розташування на ній інструменту, матеріалу і вироби, але не надто великий, щоб трудові руху школяра були економічні (прикладом може служити типовий шкільний стіл для початкових класів, розрахований на одного учня);

- Для виконання графічних робіт молодшими школярами на робочої поверхні столу повинна бути учнівська чертежная дошка і набір інструментів та спорядження;

- Для виконання слюсарних та столярних робіт робочу поверхню учнівського столу необхідно закрити дерев'яною кришкою, планшетом або фанерою по площі, рівній кришці столу, і т. д.

Якщо заняття проходять у звичайній класній кімнаті, де немає спеціального обладнання і учні працюють за звичайними навчальними столами, то бажано мати в цій кімнаті хоча б один універсальний шкільний верстак, на якому кріпляться слюсарні лещата, тут же може стояти малогабаритний настільний дитячий верстат "Умілі руки ", маленька ковадло і т. д. У цьому спеціально відведеному місці школярі в міру необхідності можуть прибити, відпиляти або просвердлити необхідну деталь. Всі інші робочі операції діти виконують на своєму індивідуальному місці.

Ручний інструмент (вимірювальний, що обробляє, монтажний) може бути як індивідуального, так і загального користування.

Набір індивідуального інструменту для занять з початкового технічного моделювання зберігають на спеціальних планшетах з фанери, оргалита або товстого картону, на яких натягнута шнуркова гума окремими ділянками для кожного інструменту. Для всього необхідного інструменту потрібні два планшета. За розмірами вони повинні точно уміщатися в учнівські креслярські дошки. Дві обладнані креслярські дошки можуть бути складені і з'єднані між собою гачками та петлями так, що в цілому становитимуть форму розкритої валізи з набором інструменту, необхідного для початкового технічного моделювання. Зовнішню сторону креслярської дошки застосовують за призначенням (для графічних робіт). Допомогти обладнати такі набори інструменту можуть батьки гуртківців.

Ручний інструмент загального користування зручно зберігати в спеціально відведеному для цього шафі. Кожен інструмент має в шафі певне місце. Необхідно привчати дітей відразу після роботи прибирати інструмент на відведений йому місце. На кожне заняття можна призначити чергового гуртківця-інструментальника, що відповідає за організацію користування інструментальним шафою.

Якщо заняття проходять в спеціально відведеній кімнаті (майстерні), то на робочому місці школяра може стояти підставка (рис. 90) з набором інструментів для індивідуального користування. А інструмент загального користування зберігається на відкритому стенді з гніздами для кожного інструмента окремо.

Мал. 1. Шафа з інструментом для загального користування

Мал. 2. Підставка для інструменту індивідуального користування

Матеріали можуть зберігатися як на спеціальних стелажах, так і в шафах. Найбільш ходовий матеріал - це картон і папір, різні по виду, кольору і щільності. Під час занять знадобляться також дерев'яні бруски, планки, рейки, залишки оргалита, пінопласту, фанери і т. Д. Для виготовлення коліс, наприклад, потрібні котушки з-під ниток, для шин - старі велосипедні камери, для осей і гачків - дріт , для інших деталей - нитки, авіаційна гума, клей, різні набори конструкторів і багато іншого. Комплексні роботи, що поєднують обробку різних матеріалів, займають значне місце в практичній роботі гуртка, тому, приступаючи до складання навчального плану, краще виходити з наявного матеріалу, яким керівник може напевно забезпечити роботу гуртка. Організація занять і забезпечення матеріалом - це турбота вихователя, керівника і адміністрації дитячих установ. Батьківський актив приймає в цьому посильну участь, допомагаючи організації та розвитку дитячої технічної творчості.

Велике значення в проведенні занять мають наочні посібники, що допомагають урізноманітнити і конкретизувати процес роботи. Наочні посібники дають можливість дітям отримати, усвідомити і закріпити додаткову інформацію. Вони активізують процес роботи в гуртку і визначають її настрій.

Такі наочні посібники, як фотомонтажі, малюнки, таблиці, креслення і плакати, можуть зробити самі вчителі, вихователі, керівники, шефи, старшокласники або батьківський актив. Треба тільки розробити найбільш доцільне зміст таких плакатів.

Наочні посібники у вигляді геометричних тіл і їх розгорток можна придбати в Учколлекторе. Зразки раніше виготовлених моделей доцільно завжди мати під рукою як наочний посібник. Макети і моделі дуже добре сприймаються школярами як мета, до якої треба прагнути. Маючи зразки окремих складальних одиниць, можна показати дітям поетапну роботу. Демонстрація по ходу занять фільмів, діафільмів допомагає вчити дітей робити правильні висновки і узагальнення.

У практичній роботі бажано домагатися самостійності в діях дітей, виробляти у них систему власних поглядів на конструювання окремих моделей, виховувати відповідальність за доручену справу, прагнути до того, щоб кожна дитина знайшла своє покликання в житті.

Схожі публікації по темі:

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
користування

# data[].attributes.attachment_link.title
Організація і обладнання роботи з початкового технічного моделювання

# data[].attributes.attachment_link.description
Організовуючи роботу технічного гуртка, передові вчителі, керівники гуртків та вихователі груп продовженого дня враховують перш за все специфіку позакласних занять і поставлені завдання з розвитку творчих здібностей дітей в області технічного моделювання. Вони беруть до уваги вікові та індивідуальні особливості дітей, їх схильності стан здоров'я і умови життя сім'ї.

# data[].attributes.body
Технологія з"єднань різних деталей

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Селівончик Максим Валерійович

# data[].attributes.attachment_link.title
Презентація "Складання деталей у виріб"

# data[].attributes.attachment_link.description
Складання деталей у виріб. СПОСОБИ З'ЄДНАННЯ ДЕТАЛЕЙ ВИРОБУ: за допомогою цвяхів, клейове з'єднання.

# data[].attributes.headline
2021.01.18 Тема заняття: Архітектура та загальна будова суден: корпус, надбудова, ходова частина. Кольори суден та кароблів. Види рушіїв і двигунів. Поняття креслення. Поняття масштабу. 1- ша група 14.00-15.35, 2- га група 15.45-17.20.

# data[].attributes.subject
2021.01.18 Тема заняття: Архітектура та загальна будова суден: корпус, надбудова, ходова частина. Кольори суден та кароблів. Види рушіїв і двигунів. Поняття креслення. Поняття масштабу. 1- ша група 14.00-15.35, 2- га група 15.45-17.20.

# data[].attributes.attachment_link.title
ОСНОВНІ ВІДОМОСТІ ПО ГЕОМЕТРІЇ КОРПУСУ КОРАБЛЯ

# data[].attributes.body
Загальні правила судномодельних змагань

# data[].attributes.headline
2021.01.14 Тема заняття: Тренувальні запуски і регулювання моделі. 1- ша група 14.00-15.35, 2- га група 15.45-17.20.

# data[].attributes.subject
2021.01.14 Тема заняття: Тренувальні запуски і регулювання моделі. 1- ша група 14.00-15.35, 2- га група 15.45-17.20.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Суспільне Суми

# data[].attributes.attachment_link.title
Змагання з судномоделювання на відкритій воді почались в Сумах

# data[].attributes.headline
2021.01.11 Тема заняття: Тренувальні запуски і регулювання моделі. 1- ша група 14.00-15.35, 2- га група 15.45-17.20.

# data[].attributes.subject
2021.01.11 Тема заняття: Тренувальні запуски і регулювання моделі. 1- ша група 14.00-15.35, 2- га група 15.45-17.20.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Вероніка Сурмач

# data[].attributes.attachment_link.title
Відео зі Всеукраїнських змагань, команда КЗ СЮТ,м.Славута.mp4