# data[].attributes.headline
Література 2

# data[].attributes.subject
Література 2

# data[].attributes.body
Іван Франко (1856-1916) - громадська позиція, майстерність, багатожанровість.
«Борислав сміється», «Захар Беркут», дитячі оповідання.
Модерністські течії - жанр новели - найпопулярніший. М. Вороний - 1901 рок - закликав повернутися до справжньої запашної поезії.
Володимир  Винниченко (1880-1951) -  «Краса і сила», «Голота», «Талісман», «Зіна».
Михайло Коцюбинський (1864-1913) - в одному зі своїх творів передав переживання українського села напередодні революції 1905-1907 років.
Леся Українка (1871-1913) -  «Осіння казка», «Пісні про волю», «В катакомбах»

# data[].attributes.body
Перша недільна школа - 11 жовтня 1859 року, Київ на Подолі. Там викладали читання, письмо й основи рідної історії. Викладали українською.
Обов'язкове початкове навчання у 1869 року на західноукраїнських землях. Однако - у більшості навчання велося іншими мовами й багато українських дітей не мали коштів, щоб відвідувати школу.
Типи шкіл: класичні гімназії, реальні гімназії, кадетські й духовні училища, семінарії.
На західноукраїнських землях було багато гімназій з польською мовою.
Колегія Павла Галагана - 1871 рок в Києві, вона давала широкі знання із загальних та українознавчих гуманітарних дисциплін.
Софія Русова (1856-1940рр) - викладала на вищих жіночих курсах у інститутах в Києві.

# data[].attributes.body
Реалізм. Глибокі роздуми про сучасне й майбутнє українського народу, зображення історичних подвигів минулого, оспівування визвольної боротьби за державну незалежність.
Марка Вовчка (Марія Вілінська-Маркович) (1834-1907) - продовжила творчість Т. Шевченка (покріпачення селянства).  («Одарка», «Горпина», «Козачка»). Писала казки й оповідання для дітей.
Ганна Барвінок (1828-1911).
Степан Руданський (1833-1873) - гумористичні "Співомовки".
Леонід Глібов (1827-1893) - байки.
Юрій Федькович (1834-1888).
Іван Нечуй-Левицький (1838-1918) -  «Микола Джеря» та «Кайдашева сім’я».
Панас Мирний (1849-1920) - "Хіба ревуть воли, як ясла повні".

# data[].attributes.body
Університети => наукові центри,  університетські лабораторії  => центри наукових досліджень. Розвиток природничих та точних наук.
Видатні вчені:
М. Міклухо-Маклай (вчений-етнограф), М. Бекетов (вчений-хімік), О. Ляпунов (математик), О. Ковалевський (ембріолог), І. Мечников й М. Гамалія (засновники першої в Росії бактеріологічної станції), М. Пильчиков (основоположник ядерної фізики), І. Пулюй (фізик й електротехнік).
В. Вернадський - засновник вчення про біосферу і ноосферу.
У математиці багато внесли харківські вчені Д. Синцов,
С. Бернштейн, В. Стеклов.
Фізик Д. Рожанський став основоположником Харківської школи радіофізики.

# data[].attributes.body
Л. Лагутін - перша геологічна карта Донбасу, яка була відзначена у 1911 році золотою медаллю на Всесвітній виставці.
Д. Григоровіч - перший гідроплан
І. Сікорський - багатомоторний літак і вертоліт.
П. Нестеров - розробив теорію вищого пілотажу.
Л. Мацієвич - висунув ідею створення авіаносців.
Наукове товариство ім. Т. Шевченка (НТШ) - громадська організація, заснована в 1873 році (О. Барвінський, М. Грушевський, І. Франко, В. Гнатюк, С. Томашівський та інші).
Відкриття І. Пулюєм катодного проміння  (названого згодом рентгенівським), синтез І. Горбачевським сечової кислоти, праці М. Зубрицького в галузі теорії математики, внесок С. Рудницького та В. Кубійовича в дослідження географії українських земель.

# data[].attributes.body
Скасування заборони українських вистав. Зростання кількості театральних труп і відродження українського театру.
Але  заборонялося ставити п’єси на історичну й соціальну тематику, перекладні п’єси. Українські трупи були зобов’язані разом з українськими п’єсами ставити ще й російські з такою самою кількістю акторів.
Марк Кропивницький - "Театр корифеїв" (також Михайло Старицький).
Діячи цього театру -  Іван Карпенко-Карий (Тобілевич), Панас Саксаганський, Микола  Садовський, Марія  Заньковецька.

# data[].attributes.body
М. Костомаров - мав дослідження глибокої історії українських земель періоду Руїни та Гетьманщини.
В. Антонович - досліджував історичні документи.
Молоде покоління істориків -  О. Єфименко, Д. Багалій, Д. Яворницький, М. Грушевський. Вони виробили загальну схему найдавнішої історії.
В.Барвінський - вивчав історію Слобідської України.
М. Аркаса - видав українською мовою "Історія України-Руси".
П. Житлецький - досліджував історію української мови.
О. Потебня - праці із проблем мовознавства.
А. Кримський - 1907-1909 рр. "Українська граматика".
Б. Грінченко - "Словар української мови".

# data[].attributes.headline
Образотворче мистецтво

# data[].attributes.subject
Образотворче мистецтво

# data[].attributes.body
Товариство пересувних художніх виставок - мета - поширення мистецтва в маси. Ідейна основа - реалізм (зображення недоліків суспільно-політичного життя).
Ілля Рєпін (1844-1930) -  «Запорожці пишуть листа турецькому султану», «Вечорниці».
Сформувалися українські мистецькі центри — Харківський, заснований першою професійною жінкою-художницею М. Раєвською-Івановою, Одеський на чолі з К. Костанді та Київський із малярської школи М. Мурашка.
Сергій Васильківський (1854—1917) - орнамент.
Микола Мурашко (1844—1909) - художник-педагог.
Микола Самокиш (1860—1944) - батальні картини козацької доби.
Микола Пимоненко (1862—1912), зоображував українські землі та їх народ, -  «Жертва фанатизму», «Конокрад», «Проводи рекрутів», «На Далекий Схід», «Ворожіння».
Корнило Устиянович (1839—1903) («Бойківська пара», «Гуцулка біля джерела», «Шевченко на засланні»).

# data[].attributes.body
Відрождення українського стиля.
Василь Кричевський (1873—1952) — автор проекту будинку Полтавського земства, низки проектів державних і приватних будівель, Меморіального музею біля могили Т. Шевченка.
Іван Левинський (1851—1919) - споруджено будівлі страхового товариства «Дністер», бурси Українського педагогічного товариства, академічних дому, гімназії тощо.
Владислав Городецький (1863—1930) - архитектор у стилі модерн.

# data[].attributes.body
М. Стражеско - засновник Київської терапевтичної школи.
О. Країнський - мікробіологія.
В. Данилевський - ендокринологія.
М. Трінклер - хірургія.
М. Ланге - психологія.
Д. Заболотний - епідеміолог, мікробіолог, відкрив шляхи поширення чуми та запропонував засоби боротьби з нею.

# data[].attributes.body
Семен Гулак-Артемовський написав першу українську оперу «Запорожець за Дунаєм» у 1862 році.
П’єса «Назар Стодоля» спонукала П. Ніщинського написати до неї музичну вставку — «Вечорниці».
Микола Лисенко, написав опери «Різдвяна ніч», «Утоплена», «Наталка Полтавка», «Тарас Бульба», «Енеїда», оперету «Чорноморці», «Пан Коцький», «Коза-дереза». Він поклав на музику майже 80 творів із «Кобзаря».
Соломія Крушельницька - співачка.