# data[].attributes.body
Pepsin er et enzym i magesaften som er viktig i fordøyelsen av proteiner. Enzymet starter nedbrytningen av proteiner i maten ved å bryte ned proteiner til polypeptider, kjeder av aminosyrer. Pepsin var et av de første enzymene som ble oppdaget.
Pepsin trenger et surt miljø for å virke optimalt.

# data[].attributes.body
Munnhulen er starten av fordøyelsessystemets start. Det starter med leppene og avsluttes med svelget. I munnhulen finner vi tenner og enzymet amylase som vi finner i spyttet. Derfor starter fordøyelsen i munnhulen når du spiser og tygger mat.
I munnen starter spaltingen av karbohydrater, takket være enzymet amylase.

# data[].attributes.body
Adenosintrifosfat (ATP) er en energirik kjemisk forbindelse som er involvert i alle energikrevende prosesser i menneskekroppen, som muskelsammentrekning, overføring av signaler i nerver, oppbygging av proteiner, kopiering av arvestoffer med mer.
Når en ATP brukes lades den ut og blir til ADP. ADP kan igjen lades opp når vi spiser mat.

Faktaboks

UTTALEadenosintrˈifosfat

# data[].attributes.body
den beskytter magesekken vår fra den sure magesaften

# data[].attributes.body
Amylase befinner seg spytt i munnen.
Amylaser, enzymer som i fordøyelseskanalen bryter ned sammensatte karbohydrater.

# data[].attributes.body
Tolvfingertarmen er den første delen av tynntarmen og forbinder magesekken med resten av tynntarmen. Den er 27 til 30 centimeter lang, som tilsvarer omtrent tolv fingerbredder. Sett forfra har den form som en C, idet den legger seg omkring hodet til bukspyttkjertelen.
I tolfingertarmen tilsettes bukspytt og galle.

# data[].attributes.body
Celleånding er en kjemisk reaksjon som frigjør energi fra næringstoffene. Mye av den frigjorte energien blir deretter lagret til små molekyler som kalles ATP. ATP transporterer energien til de delene av cellene som trenger energien.

Aerob celleånding
Aerob celleånding foregår i alle cellene i kroppen vår.  Forbrenningen trenger oksygen og dannes karbondioksid og vann som avfallsprodukter.
glukose + oksygen → karbondioksid + vann + energi

C ₆ H ₁₂ O ₆ + 6O ₂ → 6CO ₂ + 6H ₂ O + energi (>30 ATP)
Anareob Celleånding
Anareob celleånding foregår i muskelceller som ikke får i seg nok oksygen. reaksjonen fåregår i cellenes cytoplasma
glukose → melkesyre + litt energi

C ₆ H ₁₂ O ₆ → 2C ₃ H ₆ O ₃ + energi (2ATP)
https://ndla.no/nb/subjects/subject:21/topic:1:183343/topic:1:190902/resource:1:3366

# data[].attributes.body
Gastrin gjør at det skilles ut saltsyre og pepsin i magesekken og galle og bukspytt (fra bukspyttkjertelen) i tolvfingertarmen.
Saltsyre dreper bakterier og hjelper pepsin i magesekken.

# data[].attributes.body
Endetarmen er den nederste delen av fordøyelseskanalen. Dette 15–20 cm lange stykket forbinder tykktarmens S-formede del med endetarmsåpningen. Den er festet med bindevev til fremsiden av korsbenet, og er kledd med bukhinne bare øverst, på forsiden. Den får derved en krumning som er av betydning ved undersøkelser og operative inngrep.

# data[].attributes.body
Tynntarmen er en del av fordøyelseskanalen, som strekker seg fra pylorus (mageporten) til tykktarmen. Hos voksne mennesker er den mellom fire til fem meter lang, men kan hos enkelte være lengre. Tynntarmen deles i tre avsnitt, tolvfingertarmen, tomtarmen og krumtarmen.
I tynntarmen suges de ferdig fordøyde næringsstoffene opp.

# data[].attributes.body
Tykktarmen er siste del av fordøyelseskanalen, den delen av tarmen som ligger mellom tynntarmens innmunning i blindtarmen og endetarmsåpningen. Hos voksne er den om lag 1,5 meter lang.
I tykktarmen blir væske + salter og mineraler sugd opp.

# data[].attributes.body
Anatomi

Bukspyttkjertelen er kledd med bukhinne bare på forsiden, og vi sier derfor at den ligger halvt retroperitonealt. Bukspyttkjertelen har en lappet struktur med bindevev imellom, og er grågul av farge. Selv om den er et sammenhengende organ, deles den inn i et større hode (caput) på høyre side, en kropp (corpus) på midten, og en tynnere hale (cauda) mot venstre. Til høyre, inntil hodet, ligger tolvfingertarmen i en C-formet bue; til venstre for halen ligger milten som den henger bindevevsaktig sammen med. Bak bukspyttkjertelen ligger de store karstammene (aorta og vena cava inferior).

Bukspyttkjertelen består hovedsakelig av kjertelvev som danner fordøyelsessaft (bukspytt) og som ledes gjennom en utførselsgang (ductus pancreaticus) inn i tolvfingertarmens bakside. Denne gangen går inne i organet, der den opptar tallrike mindre ganger. Av og til kan hovedutførselsgangen dele seg, slik at den munner ut i tarmen på to (eller flere) steder. Inne mellom de bukspyttproduserende kjertlene ligger det en annen type celler, gruppert i små «kjerteløyer», som produserer hormonet insulin (av latinsk, insula, som betyr øy). Disse kjertlene har ingen utførselsganger, men tømmer seg direkte i blodbanen.

Som alle hormonproduserende organer har bukspyttkjertelen en rik blodtilførsel. Den mottar blod fra miltarterien, leverarterien og fra arterien som forsyner deler av magesekken og tynntarmen. Det venøse blodet ledes inn gjennom portvenen (vena portae) til leveren. Nerveforsyningen skjer gjennom det autonome nervesystemet. Den parasympatiske nerveforsyningen stimulerer fordøyelsesaktiviteten og kommer fra den tiende hjernenerve (nervus vagus), mens den sympatiske nerveforsyningen (hemmer aktiviteten) kommer fra grensestrengen via en stor nerveknute i bukhulen (ganglion coeliacum). Nervefibrene følger blodkarene inn i kjertelvevet.

Bukspyttkjertelens funksjoner

Bukspyttkjertelens funksjon er todelt, idet den både lager bukspytt til fordøyelsen og hormoner.

Fordøyelse

Mesteparten av kjertelvevet produserer fordøyelsessaft, som er en basisk væske med forskjellige enzymer. For proteinnedbrytningen dannes forstadiet til enzymet trypsinogen, som aktiveres i tarmen. I motsatt fall ville bukspyttkjertelen ha fordøyet seg selv. For spaltingen av karbohydrater dannes det en rekke enzymer, alt etter hvilket karbohydrat det er snakk om (for eksempel amylase som spalter stivelse til maltose eller maltsukker, og maltase som spalter maltosen videre til glukose eller druesukker). Dessuten dannes det lipase som aktiviseres ved gallen og spalter fett til glyserol og fettsyrer. Det basiske bikarbonatet bidrar til å nøytralisere det sure tarminnholdet fra magesekken.

Mengden av fordøyelsessaft reguleres dels gjennom hormoner (sekretin og pancreozymin) som dannes i tynntarmen og på en måte gir bukspyttkjertelen «beskjed» om hva tarmen inneholder. Dels reguleres den gjennom nerveimpulser, også psykogent-reflektorisk (for eksempel ved tanken på god mat, lukt, smak). Produksjonen av fordøyelsessaft kan komme opp i én liter i døgnet.

Hormoner

Bukspyttkjertelen inneholder også cellegrupper som kan produsere hormonene insulin og glukagon. De ligger inne i det øvrige kjertelvevet. Disse to hormonene virker motsatt av hverandre.

Insulin senker sukkerinnholdet i blodet ved å øke opptaket av sukker i vevet og ved å fremme dannelsen av stivelse (glykogen) i leveren. Produksjonen reguleres først og fremst av sukkerinnholdet i blodet. En økning av dette er en direkte stimulans for Langerhans' øyer til å danne mer insulin og derved motvirke blodsukkerøkningen. Svikt i insulinproduksjonen fører til diabetes. Den høye blodsukkerkonsentrasjonen vanskeliggjør sukkerresorpsjonen fra nyrekanalene (tubuli), og gjør urinen sukkerholdig (glukosuri). Det fører også til økt væsketap og en rekke andre forandringer i organismen.

I motsetning til insulin, forårsaker glukagon tvert imot en økning av blodsukkerinnholdet ved at det setter i gang en økt nedbrytning av stivelse (glykogen).

Sykdommer i bukspyttkjertelen

# data[].attributes.body
Magesekken ligger øverst i bukhulen, litt til venstre under mellomgulvet og har vanligvis form som en omvendt, litt krummet pære.
I magesekken så er de blandet med spytt som inneholder et enzym, amylase (ptyalin), som spalter stivelse og glykogen til enklere karbohydrater. Dette enzymet blir temmelig hurtig gjort uvirksomt av magesekkens syre. Også nedbrytningen av proteiner, som innledes av pepsinet, avsluttes først i tynntarmen, og fettstoffer passerer helt uforandret gjennom magesekken.

# data[].attributes.body
Leveren er kroppens største kjertel. Den har mange livsviktige funksjoner. I leveren produseres proteiner og galle, og den spiller en stor del i stoffskiftet i kroppen. Den fungerer som en "rensestasjon" til blodet, og bryter ned avfallsstoffer,  giftstoffer, alkohol og gamle blodceller. Glykogen blir lagret i leveren samt mange nødvendige vitaminer.
https://sml.snl.no/leveren

# data[].attributes.body
Fordøyelsesorganer:

Lever – Produserer galle.

Galleblære – Gallen      oppbevares i galleblære.

Galle – Er nødvendig for at vi skal kunne fordøye fett.

Galleblæren er omtrent 8–10 cm lang og rommer 30–100 ml.

Fem lag i galleblæren

Galleblæren har fem lag.

Det ytterste laget kalles serose, og dette laget går i ett med bukhinnen og inneholder blant annet blodårer.

Det neste laget er et bindevevslag

Deretter følger et muskellag

Og så et slimhinnelag som kalles submucosa. Dette laget skiller ut slim som beskytter veggene i gallegangene.

Det siste laget er et lag av det som kalles epitel med et lag som kalles lamina. Sammen kalles disse to mucosa og det er såkalte mikrovilli, eller små fingeraktige celler, som dekker dette laget. Disse fingrene suger opp vann fra gallen som kommer fra leveren og gjør den mer konsentrert.

# data[].attributes.body
Mitokondrier er cellenes kraftstasjoner. Ca 90% av cellenes energiproduksjon foregår i mitokondriene. Alle kroppens celler har mitokondrier, fra noen få til flere hundre i antall. Celler som bruker mye energi, som muskelceller, har flest.