# data[].attributes.attachment_link.description
Stjärnfallsskurar, eller meteorregn, drabbar oss flera gånger varje år. Men vad är det som händer - och varför? Kjell Olauson, ordförande för Örebro Astronomi, har producerat ett antal videokortisar under samlingsnamnet "Fatta mera om Rymden". De ger kortfattade och enkla svar på frågor om rymden som många människor bär på, såväl barn som vuxna.

# data[].attributes.body
Örebro Astronomi

# data[].attributes.attachment_link.description
Vet du varför det blir höst, vinter, vår och sommar? Efter dethär videoklippet kan du känna dig säker. Kjell Olauson, ordförande för Örebro Astronomi, har producerat ett antal videokortisar under samlingsnamnet "Fatta mera om Rymden". De ger kortfattade och enkla svar på frågor om rymden som många människor bär på, såväl barn som vuxna.

# data[].attributes.headline
Ultima Thule - en himlakropp utanför vårt solsystem

# data[].attributes.subject
Ultima Thule - en himlakropp utanför vårt solsystem

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Bilderna av "det mest primitiva objekt en rymdsond någonsin stött på" togs när sonden New Horizons passerade som närmast den 1 januari i år, skriver USA:s rymdmyndighet Nasa.

Redan förbiflygningen beskrevs som en historisk bedrift, och Nasa jublar nu över att man dessutom lyckades ta bra bilder.

- Bullseye! utropar New Horizons-chefen Alan Stern enligt Nasas kommuniké.

- För att få dessa bilder var vi tvungna att veta precis var lilla Ultima och New Horizons befann sig - ögonblick för ögonblick - när de passerade varandra i en hastighet av över 50 000 kilometer i timmen i Kuiperbältets svaga ljus, miljarder kilometer bortom Pluto.

Sex timmar

Att styra sonden i realtid går inte, eftersom det även med ljusets hastighet tar sex timmar för signalerna mellan sonden och jorden.

- Detta var mycket svårare än något vi försökte oss på vid passagen förbi Pluto 2015.

Ultima Thule ser ut lite som en snögubbe, där två klotliknande strukturer sitter ihop, den ena betydligt större än den andra. Totalt är den 31 kilometer lång, där den större (19 kilometer i diameter) kallas Ultima och den lite mindre (14 kilometer) kallas Thule.

Nästa rymdbumling

Antagligen har den bildats vid en kollision i ganska låg fart i solsystemets gryning. Men Nasa-forskarna ska nu närstudera bilderna i jakt på fler ledtrådar.

- En del av de detaljer vi nu ser på Ultima Thules yta liknar inte något objekt vi någonsin studerat tidigare, säger Alan Stern.

New Horizons fortsätter nu ut i mörkret. Som framgår på sondens webbplats är nästa spännande objekt att titta på något som går under namnet "2011 JX31". Men vad det är för rymdbumling vet vi inte förrän ungefär i mitten av 2020.

# data[].attributes.attachment_link.title
Här är bästa bilden på Ultima Thule - "snögubben i rymden"

# data[].attributes.attachment_link.description
Upplösningen är blygsamma 33 meter per pixel, och fotona tog nästan två månader på sig att nå jorden. Men Nasa jublar ändå över de bästa bilderna vi lär få se på Ultima Thule, den mystiska "snögubben" i solsystemets mörka utkanter.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Hur berättar man den längsta historien i världen? Precis som alla andra, menar David Christian. Man börjar från början.

- Berättelser är ett kraftfullt verktyg för att organisera och hålla ihop information, men det är sällan vi försöker sätta ihop allt på det här sättet. Det kan verka som en enda stor röra. Men i början av universum så var allt faktiskt väldigt enkelt - så jag börjar där, säger David Christian.

13,8 miljarder år

Den amerikanske historikern vill sätta människans plats på jorden i ett större sammanhang. För det är bara genom att se hela historien som vi kan börja förstå människans plats på jorden idag, anser han.

- Sätter man in det i ett större sammanhang är det lätt att se hur fort till exempel klimatet värms upp idag, som följd av utsläppen av växthusgaser. Men det är lätt att missa om man inte ser till helheten, säger David Christian.

Big History

I sin nya bok gör han en genomgång av det tvärvetenskapliga ämnet "Big History", som David Christian var först i världen med att undervisa i vid slutet av 80-talet. I dag är det flera skolor runtom i världen som tar sig an ämnet, på både universitets- och gymnasienivå, och ämnet förespråkas av bland annat Bill Gates.

Men finns det då inte en risk att man tappar viktiga historiska detaljer när man tar ett så stort grepp? Inte enligt David Christian, som menar att detta sätt att se på historien inte ska ersätta den undervisning som redan finns. Snarare vill han att "Big History" ska fungera som ett komplement till den existerande undervisningsformen.

- Om vi föreställer oss utbildning som ett landskap, där varje lärare är en specialiserad guide inom ett ämne, så leder läraren runt sina elever i just sitt kvarter. Men vid något tillfälle måste man gå till toppen av berget - bara här kan man se hur landskapet verkligen hänger ihop, säger han.

# data[].attributes.attachment_link.title
Se: hela universums historia på två minuter

# data[].attributes.attachment_link.description
Hur berättar man den längsta historien i världen? Precis som alla andra, menar David Christian. Man börjar från början. - Berättelser är ett kraftfullt verktyg för att organisera och hålla ihop information, men det är sällan vi försöker sätta ihop allt på det här sättet. Det kan verka som en enda stor röra.

# data[].attributes.body
Rymdfärder i nutid

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
I september 2017 störtdök rymdsonden Cassini rakt ner i Saturnus. Det var slutet på en nästan 20 år lång resa. Cassinis sista uppdrag var att flyga in i Saturnus ringar för att ta närbilder av de små månar som ligger mellan ringarna. Forskarna ville ta reda på hur månarna har bildats.

- Huvudresultatet är att månarna har bildats av material från ringarna, säger Thomas Ronnet som är astronom vid Lunds universitet.

Volangkjol

Ett bevis för det är att de tre innersta månarna, Pan, Daphnis och Atlas har samlat på sig mycket material från ringarna längs sin ekvator. Pan, som ligger närmast Saturnus av de fem undersökta månarna, ser ut att ha en volangkjol, medan Atlas mer liknar ett flygande tefat än en rund måne.

Cassinis mätningar visar också att månarnas färg överensstämmer med färgen på ringarna som ligger bredvid. Färgerna går inte att se med blotta ögat eftersom de är uppfångade med instrument som mäter infrarött- och ultraviolett ljus.

- Ju djupare in i ringsystemet månarna ligger desto mer rödaktiga är de i färgen. Man tror att färgen kommer från järn och organiska ämnen i ringarna, säger Thomas Ronnet.

Lyser i blått

Epimetheus som ligger strax utanför den stora synliga ringen är mer blåaktig i färgen. Bonnie Buratti, som är huvudförfattare i studien som publiceras i veckans , har kunnat visa att det är ispartiklar på Epimetheus yta som får den att lysa i ett blått sken.

Isen kommer från den närbelägna ismånen Enceladus. Det är en geologiskt aktiv måne som istället för lava kastar ut mängder av vattenånga i rymden.

# data[].attributes.attachment_link.title
Saturnus okända månar som ligger mellan ringarna

# data[].attributes.attachment_link.description
På sin sista resa runt Saturnus besökte rymdsonden Cassini några av de mindre kända små månar som ligger gömda bland jätteplanetens ringar. Bilderna avslöjar att månarna har bildats av material från ringarna och att månarna närmast Saturnus är rödare än de som ligger längre ut.

# data[].attributes.body
Del 1 av 2

# data[].attributes.body
Del 2 av 2

# data[].attributes.body
Ersätter boken när du är hemma

# data[].attributes.body
Astronomi

# data[].attributes.body
Se Presentation v12 - Tid, årstider, och himlakroppar