# data[].attributes.body
KEISIRIIGI KUJUNEMINE JA VALITSEMINE
• Roomast sai kogu Vahemere ümbrust hõlmav suurrik
• Edukad väepealikud, kes võisid Rooma vastu minna, tekkisid kodusõjad
• Aastal 30eKr kehtestas Augustus ainuvõimu, Roomas algas keisririigi ajajärk
• Riigikorraldus oli alguses pealtnäha endine
• Loobuti  rahvakoosolekute kokkukutsumisest
• Riigi valitsemine koondus keisri kätte
• Senatist sai valitseja nõuandja ja magistraadid viisid ellu keisri otsuseid
• Senaatorite ja kogu kodanikkonna arv kasvas ühe enam
• Kodakondsust jagati nii üksikisikutele kui ka tervetele linnadele
• Kodakondsusel polnud Rooma riigis enam tähtsust
• Itaalia järk-järgult minetas oma eesõigusliku positsiooni

# data[].attributes.body
Enamik Rooma riigi elanikest olid talupojad. Nende sead oli nii maaomanikke kui ka rentnikke.

Latifundium - suurmaavaldus Vana-Roomas.

Rooma impeeriumis olid kõrgelt arenenud linnad. Linnad olid seal nii majandus-, kultuuri kui ka poliitilised keskused.

# data[].attributes.body
Roomlastel kehtis ülemvõimupoliitika ,,jaga ja valitse", st iga võidetud rahvaga sõlmiti eraldi kokkulepe, mitte ei surutud peale ühesuguseid alistumistingimusi

Nad ei seganud end allutatud riikide siseasjadesse, kõik roomapärane levis ainult nii palju kui provintsielanikud seda ise omaks võtsid

Jõukad ja suursugused provintslased tunnistasid meeleldi Rooma ülemvõimu

Itaalias olid enamik linnu ja rahvaid esialgu Rooma liitlased - nad pidid andma oma sõjajõud Rooma käsutusse ja loovutama osa maast, aga ei pidanud makse maksma ega muid kohustusi kandma

Rooma kodanikud olid pikka aega Itaalia elanike seas selges vähemuses

Järjest enam linnu sai munitsiipiumi staatuse: elanikud said Rooma kodakondsuse, kuid linnad säilitasid kohaliku omavalitsuse (vabariigi lõpuperioodil kuulutati kõik keisririigi vabad mehed Rooma kodanikeks)

Vallutatud alad väljaspool Itaaliat olid Rooma provintsid (kogu maa oli Rooma riigi omand ja selle eest tuli tasuda maksu)

Keisririigi ajal said provintsid Rooma võimust selget kasu, sest Rooma riik tagasi siserahu ja pakkus kaitset välisvaenlaste eest

Õiguslik erinevus Itaalia ja provintside vahel kadus, mille tõttu puudus provintsielanikel huvi Roomast lahku lüüa ja riik püsis pikka aega väga stabiilsena

IDAPROVINTSID - (Kreeka, Väike-Aasia, Süüria, Egiptus) olid juba enne Rooma vallutusi kõrge kultuuri ja jõukate linnadega maad ning püsisid sellistena

LÄÄNEPROVINTSID - (Põhja-Aafrika, Hispaania, Gallia, Britannia) olid enne roomlaste vallutamist alles riigi ja tsivilisatsiooni tekke staadiumis, v.a. Põhja-Aafrika. Teised muutusid jõukateks Rooma võimu all

# data[].attributes.body
• Alates I Puunia sõjast oli roomlastel võimas sõjalaevastik. Laevastiku ja sõjatehnika osas võtsid roomlased hellenistlike riikide tehnika ja kuju.

• Roomlased olid oma aja parimad kindluse piirajad, Katapultidest kuni nooleheitemasinateni, piiramistornid  millest sõjamehed said müüri pealt rünnata.

• Sõjaväed oli jaotatud leegionitesse, leegionid olid tugevuse järjekorras kuni keisri valverühmani.
Leegionitel on omad ründe taktikad, näiteks kilpkonn, kus aarmised panevad oma kilbid äärde, eesmised panevad ette ja keskmised panevad ülesse, et neid noolesajuga maha ei võeta.

• Rooma riik toimis seaduslikul alusel. Seadused määras kindlaks riigikord ja kohtupidamised.
Rooma seadusandlus sai alguse kaheteistkümne tahvli seadusest. Keisririigi ajal hakati esile tooma silmapaistvaid seaduseandjaid ehk juriste.
Rooma seadustest lähtuti Euroopas laiaringselt ning paljud sõnastatud põhimõtted kestavad kuni tänaseni.

# data[].attributes.body
Senaatoriseisus - moodustasid Rooma riigi ülikud, senaatoriperekonnad.

Ratsanikuseisus - kuulusid rikkad ja mõjukad roomlased, kes jäid väljaspoole senaatoriseisust.

Lihtrahvas -  moodustasid linnade käsitöölased ja maal elavad põlluharijad: väikemaaomanikud ja rentnikud.

Proletaarid - varatud linnaelanikud.

# data[].attributes.body
Roomas oli orjanduslik ühiskond.

Orjad olid eri rahvustest ja eri ühiskonnakohtidest, nende seas oli nii kõrgelt haritud kreeklasi kui ka tsiviliseerimata barbareid.

Rikaste majapidamises olid orjad tihti heal positsioonil, vahel oli juhtumeid kui orjad ja peremehed sõbrunesid.

Orje lasti sageli vabaks, mõned orjad ostsid end vabaks, mõned lasti lahti tänutäheks või lihtsalt heast südamest.

Paljudest vabakslastud orjadest said mõjukad ja rikkad inimesed, kuna nad tegid palju tööd.

# data[].attributes.body
Traditsiooniliselt olid Rooma perekonnad patriarhaalsed.

Patriarhaalne - isa valitsuse alune, võim kuulub meestele.

Vabariigi ajal oli pereisal õigus pereliikmeid surma mõista.

Poliitilisi õigusi naistel polnud, naistele sõlmiti abielu isa poolt ning tähtsaim oli naise truudus mehele.

Mehe eestkoste alt vabandenud naised käsutasid oma vara ise ning võisid oma soovi kohaselt abielu sõlmida.