# data[].attributes.body
Vytiskněte si doma křížovku. V tajence najdete název ohroženého živočicha z našich lesů.

# data[].attributes.body
Jedná se o hluboký prožitek, který zažívali kosmonauti, když na vlastní oči pozorovali planetu Zemi z Vesmíru. Jedná se o psychologický jev, kdy si člověk najednou uvědomil osamělost a unikátnost života na Zemi a měl nadále zvýšenou potřebu chránit životní prostředí a přírodu. Tento psychický stav nebyl znám až do chvíle, kdy člověk opustil planetu Zemi a zahleděl se na ni vlastními smysly.

# data[].attributes.body
Sestavte si puzzle s jarní tématikou.

# data[].attributes.attachment_link.title
Krokusy Bezručovy sady - jigsaw puzzle (35 pieces)

# data[].attributes.body
Projděte si vybrané významné milníky a katastrofy, které se udály v dějinách ochrany životního prostředí za posledních téměř 200 let.

# data[].attributes.body
Nebo také virtuální voda, je množství vody, které je zapotřebí k produkci daného zboží či služeb. Zkuste si vypočítat, jaká je Vaše vodní stopa.

# data[].attributes.attachment_link.description
Když se mluví o snižování spotřeby vody, vždy uvažujeme o tom, že nebudeme nechávat protékat vodu, když si čistíme zuby, či že nahradíme plnou vanu bublinek rychlou sprchou. To však zdaleka nestačí. Chceme-li opravdu snížit naší vodní stopu, je nutné uvažovat také o tom, co jíme, jaké oblečení nosíme, jaké věci běžně používáme.

# data[].attributes.headline
Neoficiální vlajka Dne Země od Johna McConnella

# data[].attributes.subject
Neoficiální vlajka Dne Země od Johna McConnella

# data[].attributes.body
Jedná se o celkový dopad jedince, výrobku nebo i společenské akce na životní prostředí. Lze si ji představit jako obsah všech skleníkových plynů, které byly např. při výrobě výrobku vypuštěny do ozvduší.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Cesty jídla

Spočítejte si, kolik emisí CO2 vyprodukují potraviny na cestě do vašeho obchodu. Zadejte hmotnost zboží, vyberte způsob přepravy a doplňte vzdálenost. Při kombinovaném způsobu přepravy (např. lodí a kamionem) stačí zadat vzdálenost do všech příslušných polí a výsledné hodnoty se automaticky sečtou.

Nevíte, odkud vaše jídlo cestovalo? Pomůže vám naše tabulka. Najdete v ní nejčastěji dovážené komodity (pdf) a jejich největší dovozce do České republiky.

Tato kalkulačka slouží jako pomůcka pro bližší představu o množství emisí CO2, produkovaném přepravou zboží. Výsledná uhlíková stopa bude vždy jen přibližná a bude zahrnovat jen přímé emise z přepravy. Koeficienty emisí pro jednotlivé druhy přepravy vycházejí z aktuálních dat britského ministerstva pro životní prostředí, výživu a venkov (DEFRA - červen 2009), v jiných kalkulačkách však můžete najít data rozdílná. Je to dáno odlišnými zdroji a množstvím proměnných, z nichž se koeficient skládá (např. vytížení kamionu, průměrná spotřeba paliva). Každá podobná kalkulačka je proto nutně velmi zjednodušená a její výpočty je třeba přijímat jen jako orientační. Její hodnota spočívá především v názorném porovnání náročnosti jednotlivých druhů přepravy.

Zdroj dat:

2009 Guidelines to Defra / DECC's Greenhouse Gas Conversion Factors for Company Reporting in AEA for the Department of Energy and Climate Change and the Department of environment, food and rural affairs

Internetová stránka s odkazem ke stažení:
http://www.defra.gov.uk/environment/business/reporting/conversion-factors.htm

Hnutí DUHA podporuje rozvoj místních trhů s potravinami

Jídlo z dovozu nebývá právě čerstvé, navíc cestuje v nepřirozených podmínkách. Například Česnek z Číny musí být chemicky ošetřen a dostává se k nám ve speciálních chlazených kontejnerech. Exotické ovoce se sklízí nezralé a dozrává až cestou. Dovoz potravin navíc významně přispívá k produkci skleníkových plynů, příčiny globálních změn podnebí.

Naproti tomu, potraviny koupené na tržnici nebo přímo od nejbližšího farmáře jsou čerstvé, bez umělých konzervantů a emise vyprodukované jejich přepravou jsou minimální.

Dejte přednost místním potravinám. Nakupujte ze dvora, přímo od nejbližšího ekofarmáře. Nebo si s přáteli založte bioklub.

ilustrační foto: Jan Stejskal / ekolist

# data[].attributes.attachment_link.description
Cesty jídla Spočítejte si, kolik emisí CO2 vyprodukují potraviny na cestě do vašeho obchodu. Zadejte hmotnost zboží, vyberte způsob přepravy a doplňte vzdálenost. Při kombinovaném způsobu přepravy (např. lodí a kamionem) stačí zadat vzdálenost do všech příslušných polí a výsledné hodnoty se automaticky sečtou. Nevíte, odkud vaše jídlo cestovalo?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Build your own memory game and matching photos game online with your own photos - Upload Photos

Choose Game Mode:

Create Memory Game from your own uploaded pictures, 8 photos needed:
No need to upload same image twice, only .png, .jpg and .webp extension are acceptable
-> Please choose game mode above
* You may also load multiple images at once (by using Ctrl+Clicking on the photo)

Game Information

A message to the people who finish the game:

Send statistics reports:
We will send you email report - you can always unsubscribe later

Card Background:

Iframe Embedding

Create the Game
Public Game (It will appear in the latest and popular list)
* Private games can only be viewed with the specific link and does not display any ads

Agree to the terms of service / privacy policy

The link to your game will be sent to your email, there you will be able to manage your Memory Game and delete it later on and get playing statistics. (Use your kids photos to create a memory game for them :-)

* In any case of problem you can always contact me via email
* Paid games does not show any ads

<< Back
Create a personalized memory matching card game online

Use Facebook, Picasa, Instgram and Tumblr photos for a Memory Game

About

This game is a pure 100% JavaScript and HTML5, CSS3 online memory game. I made it just for fun and that my kids will be able to play with their own images as memory game. You can create a memory game using your own images too, or even from just an image search using one of the popular images search to create your own online cards memory game.

This is great for the kids or for school, to try and teach a new subject using card memory game. Teachers can build a game for pupils or parents for their kids. Play a card memory game online setting your own images or terms. See any good game idea, send it to me and I will make it feature.
This is a new versiopn of the memory game, you can see the old version memory game here.

This game is enabled thanks to many Open-Source projects: Apache, MySQL, PHP, and of course the nice flipping css3 method.

© Contact Me

Games Statistics

Build Your Own Memory Game

Other Projects By Me

Build your own memory game, © 2002 - 2021 Cnaan Aviv

# data[].attributes.attachment_link.title
Memory Game - Build your own memory game

# data[].attributes.attachment_link.description
Choose Game Mode: Create Memory Game from your own uploaded pictures, 8 photos needed: No need to upload same image twice, only .png, .jpg and .webp extension are acceptable -> Please choose game mode above * You may also load multiple images at once (by using Ctrl+Clicking on the photo)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
a) vlaštovka obecná

b) kos černý

c) špaček obecný

a) sova pálená

b) výr velký

c) orel skalní

a) strakapoud velký

b) ledňáček říční

c) žluna zelená

a) holub hřivnáč

b) hrdlička zahradní

c) křepelka polní

# data[].attributes.attachment_link.description
a) vlaštovka obecná b) kos černý c) špaček obecný a) sova pálená b) výr velký c) orel skalní a) strakapoud velký b) ledňáček říční c) žluna zelená a) holub hřivnáč b) hrdlička zahradní c) křepelka polní

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
JAK SE CO RECYKLUJE,

KDYŽ SE TO RECYKLUJE?

Recyklace není nic moc ekologického. Recyklace nechrání životní prostředí, ale přispívá k menší míře jeho poškozování. Dokáže částečně nahradit některé materiálové zdroje. Recyklace je technologický proces, bytostně závislý na ekonomice, kterým se snažíme z odpadního materiálu vytvořit opět materiál přibližně stejné kvality. A recyklace má své limity. Zde jsou ty základní:

ZÁTĚŽ PRO ŽIVOTNÍ PROSTŘEDÍ

Recyklace je průmysl.

V okamžiku, kdy je zátěž způsobená recyklací větší, než je používání původních materiálů, naráží recyklace na další limit.

"Aby byl proces recyklace efektivní a ekonomicky samoživitelný, neměla by cena recyklátu přesáhnout 50 % ceny nové primární suroviny. Pouze bude-li cena recyklátu pro odběratele ekonomicky zajímavá, bude se používat. Pokud budou muset firmy do recyklačního byznysu investovat své peníze jen kvůli tomu, co jim nařizuje legislativa nebo regulační orgán, bude to jen zátěž a nepovede k rozvoji oboru".( G. Karra, Lavaris).

Jak se to tedy recykluje, když se to recykluje?

Aby byla recyklace plně funkční a především smysluplná, nelze ji chápat jako ochranu tzv. životního prostředí, ale jako součást ekonomiky.

Recykluji, recyklujeme, recyklujete

Buďme upřímní: recyklace není nic ekologického. Recyklace nechrání životní prostředí. Ani přírodu. Avšak může teoreticky částečně omezit nutnost těžby, rafinace nebo výroby některých surovin (za předpokladu, že je recyklát cenově atraktivnější než primární materiál). Recyklace je v podstatě technologický proces, kterým se snažíme z odpadního materiálu A vytvořit opět materiál A, nebo něco tomu podobného. Recyklace je proces, který je (stejně jako výroba čehokoli jiného) náročná na energie, vodu. A i recyklační procesy vytvářejí odpady a zplodiny. I přes veškerou propagaci recyklace je třeba mít na zřeteli to, že recyklace není vždy ekonomicky rentabilní proces. Dokonce by se dalo říci, že recyklace některých komodit je ztrátová. ( Malé zamyšlení na toto téma ZDE.) Bohužel, na nic lepšího, jak získávat zpět z odpadu cenné suroviny, jsme ještě nepřišli. Stranou nelze ponechat ani regulaci legislativního a podnikatelského prostředí, která věc mnohdy zbytečně komplikuje.

​

Míra recyklace v ČR je kolem 34 %

​

Podle kolektivního systému Eko-Kom obyvatelé ČR vytřídili během posledních 15 let neuvěřitelných 8,3 milionů tun obalového odpadu. Co do objemu se jedná o množství údajně zhruba dosahující velikosti hory Říp. Otázkou je, kolik obalového odpadu obyvatelé ČR nevytřídili a k jaké hoře nebo pohoří by šlo takové množství odpadu přirovnat. A to nehovoříme o té větší části odpadu, kterou produkují firmy. Mnohem zásadnější než to, kolik se vytřídilo je to, kolik se skutečně zrecyklovalo. A toho je žalostně málo. 34 %. Samo MŽP přiznává, že „zpracovatelský průmysl bezpochyby chybí." To je ostudné a je to důkazem bezkoncepčnosti, s jakou se k této problematice přistupovalo. Není od věci se domnívat, že i odpad, který je vyvezen do zahraničí, může být vykázán jako odpad zrecyklovaný.

​

Recyklace není třídění odpadu. A třídění odpadu není recyklace.

​

Třídění odpadu je separování těch druhů odpadů, které je pak možno dále zpracovávat. Samozřejmě, že recyklovat nelze vše, co se do kontejneru na tříděný odpad dostane. Nejedná se zde pouze o onu legendární recyklovatelnost, ale i o to, je-li někde v dosahu zpracovatel, který takový druh materiálu zpracovat dokáže. Pokud ne, pak je často snazší a ekonomicky smysluplnější odpad energeticky využít. Tedy spálit. Nebo vyexportovat do zahraničí.

Za barevné kontejnery na tříděný obalový odpad nic neplatíme. V principu za ně však platíme v ceně zboží.

Trocha odpadového dějepisu

První novodobé provozy na mechanicko-bilogické zpracování odpadu známe z konce předminulého století. Vznikaly v New Yorku. Avšak nedlouho potom je jejich provoz ukončen z důvodu nadměrného vypouštění škodlivin. Následně město New York staví první třídicí linku na suchý a vlhký popel. A kolem roku 1900 spouštějí v USA provoz tzv. prasečnice, kde je odpad zkrmován nebohými prasaty. Což vedlo pouze k šíření epidemií. Nicméně z této doby pochází bizarní informace, že 73 prasat zkonzumuje tunu odpadu denně. Takzvanou "plně průmyslovou recyklaci" známe přibližně od roku 1800 a o domácím třídění odpadu prý existují první záznamy kolem roku 1895. (Zdroj: Odpady 10 2016)

Má smysl recyklovat a třídit odpad?

Ano. Nic lepšího, co by zvládlo kvanta našeho odpadu zatím neznáme. V současnosti je to jediný relativně zvládnutý proces, jak získat z oběhu zpracovatelný odpad. A z něj získat zpět některé materiály. Mimo to i zabránit tomu, aby se látky z těchto odpadů dostávaly do vody, půdy nebo ovzduší. A jelikož recyklaci předchází proces třídění odpadů, má smysl dozajista i to. Ale efektivní třídění odpadu by nemělo být o kvantitě toho, co naházíme do kontejnerů, ale o druhové kvalitě toho, co do nich naházíme. Totéž platí i o legislativě, která platí pro firmy a korporace. Třídění odpadu a recyklace je v současnosti doslova tím nejmenším, co můžeme v rámci naší konzumní společnosti pro náš vlastní svět dělat.

Balíček k tzv. Oběhovému hospodářství předpokládá zavedení povinného třídění

Lze říci, že recyklace snižuje nutnost těžby nebo výroby nových surovin. Vše ostatní (emise, energie, spotřeba vody, vznik odpadů) zůstává při aplikaci recyklace přibližně na stejné úrovni.

# data[].attributes.attachment_link.description
Recyklace není nic moc ekologického. Recyklace nechrání životní prostředí, ale přispívá k menší míře jeho poškozování. Dokáže částečně nahradit některé materiálové zdroje. Recyklace je technologický proces, bytostně závislý na ekonomice, kterým se snažíme z odpadního materiálu vytvořit opět materiál přibližně stejné kvality. A recyklace má své limity.

# data[].attributes.body
Dopad našeho životního stylu určuje, kolik metrů čtverečních zemského povrchu potřebuje člověk k dané činnosti či pro svůj život. Obecně platí, že čím nižší  je u dané lidské činnosti ekologická stopa, tím lépe.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
William Rees uvádí působivou metaforu k přiblížení podstaty ekologické stopy: "Představte si ekonomiku jako velké zvíře. Otázka, kterou si musíme položit, zní, jak velkou pastvinu potřebujeme, abychom uživili toto zvíře?".

Co je osobní ekologická stopa?

Ekologickou stopu můžeme považovat za účetní nástroj pro počítání ekologických zdrojů. Různé kategorie lidské spotřeby jsou převedeny na plochy biologicky produktivních ploch, nezbytné k zajištění zdrojů a asimilaci odpadních produktů. Jeden ze spoluautorů myšlenky, Kanaďan William Rees, ekologickou stopu přibližuje takto: "Kolik plochy (země a vodních ekosystémů) je třeba k souvislému zajišťování všech zdrojů, které potřebuji ke svému současnému životnímu stylu a k zneškodnění všech odpadů, které při tom produkuji?"

Metoda nám neříká, co máme dělat, ale "pouze" jakou stopu (vyjádřenou v globálních hektarech na osobu) zanechává náš životní styl a související spotřeba zdrojů v globálním měřítku. Nepřekvapí proto, že lidé žijících v různých koutech Země vytváří tak rozdílné ekologické stopy. Pokud by se dala jedním slovem charakterizovat dnešní globální ekonomika a společnost, je to nerovnováha. Tomu odpovídá i velmi nerovnovážné tempo čerpání přírodních zdrojů v různých zemích světa.

# data[].attributes.attachment_link.title
Hra o zemi - kalkulátor osobní ekologické stopy

# data[].attributes.attachment_link.description
Kolik planet bychom potřebovali, kdyby každý žil jako vy? Spočítejte si to!

# data[].attributes.body
Podívejte se, jaká chráněná území se nacházejí v okolí Vašeho bydliště.

# data[].attributes.attachment_link.description
Nejpoužívanější mapový portál v ČR s celou řadou tématických map - základní, turistickou, cyklistickou, dopravní a plno dalších. Nabízí možnost reálného leteckého, panoramatického nebo 3D pohledu. Rozsáhlé množství obsahu, firem a turistických bodů zájmu. Umožňuje vyhledávání, plánování tras, měření a tvorbu vlastních značek.