# data[].attributes.body
Крысак

# data[].attributes.attachment_link.title
анекдот-про-брежнева-2

# data[].attributes.body
— Что было раньше — курица или яйцо?  — Раньше было все!

# data[].attributes.body
Приехал житель Дальнего Севера из Москвы и рассказывает: «Говорят, в нашей стране все для человека — и я видел этого человека.»

— Леонид Ильич, идем к коммунизму, а есть нечего!
— А в дороге кормить никто не обещал.

Источник:

# data[].attributes.headline
Басалінова О.

# data[].attributes.subject
Басалінова О.

# data[].attributes.body
"Де в СРСР більше всього хліба? - В котлетах"
"М'яса немає, сиру немає. Навкруги дивишся: і чого тільки у нас немає!"

# data[].attributes.body
Бабій

# data[].attributes.body
Калашнik

# data[].attributes.headline
Бронська,  Кравченко

# data[].attributes.body
Бронська,  Кравченко
1) Одесса, дворик. Вдали раздается грохот салюта. Открывается окно, жилец спрашивает у прохожих: — И что же там такое? — Брежнев приехал. Окно закрывается. Раздается еще один залп. Жилец высовывается опять.— А теперь уже что? — Говорят вам, Брежнев приехал. — А что, с первого раза не попали?
2)Л.И. Брежнев выступает перед космонавтами.

— Товарищи космонауты. Кхм. Американцы вот — на Луну. Человека. Высадили. Так вот. В виду большой политической важности. Кхм.. Мы вас на Солнце. Высадим.

— Леонид Ильич, мы же там все сгорим!

— Вы думаете — что? В Политбюро — идиоты сидят?! Мы вас — ночью. Кхм. Высадим
3)Трое готовятся к вступлению в ряды КПСС. Все переживают, что их не примут из-за непролетарского происхождения.

— Честно говоря, — признаётся первый, — у моего отца был ма-а-ленький заводик. Не такой, конечно, как ЗИЛ, скромненькая мануфактурка.

— Ну а у моего, если честно, был магазинчик, — отзывается второй, — Ну не такой, конечно, как ГУМ, так — лавочка...

— Ну так и я признаюсь, — говорит Рабинович, — был у моей мамаши ма-а-а-ленький бардачок. Уж конечно, не такой большой, как весь этот бардак, который они тут устроили!
4)Вопрос армянскому радио:

— Есть ли разница между публичным домом и бардаком?

— Конечно! Первое — это заведение, а второе — система!
5)Приходит человек в поликлинику и просит записать его к врачу «ухо-глаз».

— Но такого врача не существует. Что вас беспокоит?

— Понимаете, я постоянно слышу одно, а вижу совсем другое.
6)Брежнев приехал с визитом к Рейгану. Тот угощает – богатый стол, виски, закуска.

— За чей счет гуляем? — спрашивает Брежнев

— Смотри, Леня, вооон там мост видишь?

— Вижу

— Новейшие технологии, огромная экономия, огромный экономический эффект для региона. Вот с этого и гуляем.

Приехал Рейган с ответным визитом. Поляна еще круче: икра, дичь, осетры...

— За чей счет гуляем? — спрашивает Рейган.

— Смотри, Рони, вооон там мост видишь?

— Где?

— Вооооон там.

— Нет, не вижу

— Вот то-то и оно...

# data[].attributes.body
— Что будет, если Брежнева проглотит крокодил? — Он две недели будет испражняться орденами.

# data[].attributes.body
1.— Что будет, если в Сахаре построить социализм? — Там начнутся перебои с песком.

2. В магазине «Мясо»: — Пожалуйста, килограмм мяса!
— Мяса нет.
— Но ведь на вашем магазине написано «Мясо»!
— Мало ли что написано! У меня на сарае написано , а там дрова!

# data[].attributes.headline
Галєєва Валерія

# data[].attributes.subject
Галєєва Валерія

# data[].attributes.headline
Зав'ялець А.

# data[].attributes.subject
Зав'ялець А.

# data[].attributes.body
Приходит человек в поликлинику и просит записать его к врачу «ухо-глаз».

— Но такого врача не существует. Что вас беспокоит?
— Понимаете, я постоянно слышу одно, а вижу совсем другое.

# data[].attributes.headline
Зав'ялець А.

# data[].attributes.body
Зав'ялець А.

# data[].attributes.headline
Коркасенко Д.

# data[].attributes.subject
Коркасенко Д.

# data[].attributes.body
Л.И. Брежнев выступает перед космонавтами.

— Товарищи космонауты. Кхм. Американцы вот — на Луну. Человека. Высадили. Так вот. В виду большой политической важности. Кхм.. Мы вас на Солнце. Высадим.
— Леонид Ильич, мы же там все сгорим!
— Вы думаете — что? В Политбюро — идиоты сидят?! Мы вас — ночью. Кхм. Высадим.

# data[].attributes.body
Під час доповіді Брежнєва був заарештований чоловік, який сидів у залі. Він виявився шпигуном.          - Як вам вдалося розпізнати ворога? - запитав Брежнєв майора Проніна.
- Я керувався висловленим вами в доповіді визначенням: «Ворог не дрімає!»

Після свого виступу Брежнєв накинувся на референта. - Я замовляв вам промову на 15 хвилин, а вона тривала цілу годину!
- Леоніде Іллічу, так там же були чотири примірники.

# data[].attributes.headline
Коркасенко Д.

# data[].attributes.subject
Коркасенко Д.

# data[].attributes.body
1. Брежнєв виступає на засіданні: «Хто сказав, що я читаю з папірця? Ха, рисочка, ха, рисочка, ха, рисочка, ха».

2.Приходит человек в поликлинику и просит записать его к врачу «ухо-глаз».
— Но такого врача не существует. Что вас беспокоит?
— Понимаете, я постоянно слышу одно, а вижу совсем другое.

# data[].attributes.body
Годорожа М.

# data[].attributes.body
Виступ партійного лідера перед працівниками заводу :

- Товариші! В наступній п’ятирічці ми будемо жити ще краще!

Голос із залу:

- «А ми?»
Продовольственный магазин. К прилавку мясного отдела подходит покупатель.
— У вас рыбы нет?
— Гра-а-жданин, у нас МЯСА НЕТ! А РЫБЫ НЕТ вон в то-о-м отделе, рыбном.
Пересчитал Брежнев на том свете звезды Героя и возмутился:
А посмертно не дали?

# data[].attributes.body
Годорожа М.

# data[].attributes.headline
Басалінова О.

# data[].attributes.body
Басалінова О.

# data[].attributes.headline
Шевченко Вероника

# data[].attributes.subject
Шевченко Вероника

# data[].attributes.headline
Сільське господарство

# data[].attributes.subject
Сільське господарство

# data[].attributes.body
укрупнення, а потім розукрупнення колгоспів;

проблема "неперспективних сіл";

реорганізація МТС в РТС, продаж їхньої техніки колгоспам;

необґрунтоване розширення посівів кукурудзи;

перехід на нову систему оплати праці колгоспників;

обмеження розмірів присадибного господарства колгоспників;

фактична заборона утримання худоби у приміській зоні.

Економічна політика у добу "відлиги" полягала у:

скороченні фонду нагромадження задля проведення активної соціальної політики;

зміні акцентів у розвитку оборонного потенціалу (скорочення чисельності армії, розвиток ракетно-ядерної зброї, космічної програми);

закупівлі новітньої техніки закордоном.
Бабій А.

# data[].attributes.headline
Промислова політика України

# data[].attributes.subject
Промислова політика України

# data[].attributes.body
(Базиленко)

В економіці УРСР відлига проявилася в децентралізації управління. За Законом «Про подальше вдосконалення організації управління промисловістю і будівництвом в Українській РСР» територію України поділили на 11 економічних адміністративних районів. У кожному з них утворювали орган планування та управління місцевою промисловістю та будівництвом — раду народного господарства (раднаргосп). Отже, місцеві керівники отримали контроль над 90% підприємств та повністю над сільським господарством республіки.

Медаль завжди має дві сторони. Для будівництва великих гідроелектростанцій на Дніпрі — Дніпродзержинської, Каховської, Кременчуцької — було затоплено значні території і утворено гігантські озера. Це назавжди змінило екосистему регіонів і Дніпра. Будівництво заводів хімічної галузі, що виробляли пестициди та інші хімікати для полів, також створювало додаткове навантаження на екологію.

Україну активно залучили до «гонки озброєнь», ключового елементу «Холодної війни», космічних перегонів та програми освоєння «мирного атома». Дніпропетровськ (нині Дніпро) став величезним центром ракетобудування. У 1957 році запустили перший штучний супутник Землі. Це ознаменувало початок «космічної ери». У 1961 році Юрій Гагарін став першою людиною, що здійснила політ у космос. Вклад України в цю подію був значним, зокрема і завдяки українському конструктору ракет та гуру космонавтики Сергію Корольову. А наступного року перший українець Павло Попович здійснив політ навколо Землі.

Безперечно, ракети і космічні апарати безпосередньо не впливали на добробут населення. Проте промисловість почала більш активно виробляти і товари народного вжитку. Розпочалася кампанія масового житлового будівництва, так званих, «хрущовок», що дозволило значній кількості людей переселитися з бараків і тісних комуналок у нове житло.

# data[].attributes.headline
Дисидентство

# data[].attributes.subject
Дисидентство

# data[].attributes.body
(Чернова)

Дисидентсво – виступ проти існуючого державного ладу чи загальноприйнятих норм певної країни, протистояння офіційній ідеології й політиці. Виділяють 3 основні напрямки течії дисидентсва: правозахисне, релігійне та національно орієнтоване.

У 60—70-х роках у Радянському Союзі виникло примітне явище, коли політику уряду стала відкрито критикувати невелика, але дедалі більша кількість людей, яких звичайно називали дисидентами й які вимагали ширших громадянських, релігійних і національних прав.

Дисидентський рух плинув у СРСР трьома потоками, що часто зливалися. Завдяки легшому доступу до західних журналістів найбільш відомим був московський правозахисний, або демократичний, рух, що переважно складався з представників російської інтелігенції, серед провідників якої були такі світочі, як письменник Олександр Солженіцин та фізик-ядерник Андрій Сахаров. Іншою формою «антигромадської поведінки» був релігійний активізм.

Отже, дисидентський рух зародився у 60-х рр. у Радянському Союзі як форма виступу проти існуючого державного ладу та політичного режиму в країні. Його поява була певною мірою викликана десталіназацією та новою політикою Хрущова. Розвивалось дисидентство трьома напрямами: правозахисне, релігійне та національно орієнтоване, але характерною рисою усіх трьох напрямів була боротьба за національні інтереси українського народу.

# data[].attributes.headline
Розвиток с/г у часи "відлиги"

# data[].attributes.subject
Розвиток с/г у часи "відлиги"

# data[].attributes.body
(Бронська,  Кравченко)
Свої економічні реформи Хрущов почав з найслабкішої ланки - сільського господарства. Відставання сільськогосподарського виробництва від промислового носило просто катастрофічний характер. Так, якщо в період з 1949 по 1952 рр. спільний об'єм промислової продукції зріс на 230 %, то сільськогосподарської - тільки на 10 %. Результатом цього дисбалансу в економіці країни став гострий дефіцит продуктів харчування.У 1953-1958 рр. були підвищені заготівельні ціни на всі види сільськогосподарської продукції, причому на картоплю в 8 разів, на зерно - в 7 разів, на продукцію тваринництва - в 5,5 рази. Восени 1953 р. з колгоспів зняли всю заборгованість державі за минулі роки. Ці заходи значно поліпшили фінансове положення колгоспів і колгоспників. Вперше було дозволено видавати колгоспникам грошовий аванс у розмірі 25 % від коштів, які поступали в ході реалізації продуктів тваринництва.У 1954 р. почалася епопея освоєння цілинних земель в Казахстані і Західному Сибіру. Піднімання цілини вимагало залучення величезних матеріальних і людських ресурсів. Значну роль в цій кампанії належало зіграти Україні. З республіки на цілину було відправлено багато тисяч одиниць кращої сільськогосподарської техніки, освоювати нові землі поїхало близько 80 тис. українських хлопців і дівчат, тисячі кваліфікованих керівників, агрономів, економістів, механізаторів і так далі Щорік на сезонні сільськогосподарські роботи на цілину виїжджали сотні тисяч українських студентів-добровольців. Сумнівне, з погляду економічної доцільності, освоєння цілинних земель викачало з України значні кошти, і, безумовно, ослабило продуктивність українського сільського господарства в цілому.У 1955 р. почала широко реалізовуватися ще одна "продуктивна ідея" Хрущева - різке збільшення посівних площ під кукурудзу. Свого апогею "кукурудзяна кампанія" досягла в 1959 р., після візиту Хрущова в СІЛА, де йому були продемонстровані кращі сільськогосподарські ферми. Не дивлячись на природно-кліматичні умови, "цариця полів" почала стрімкий наступ по території всього Радянського Союзу. В Україні під кукурудзу було відведено 20 % всіх посівних площ, що значно скоротило виробництво пшениці.
Для сільського господарства України в період "відлиги" характерні такі явища та процеси:укрупнення, а потім розукрупнення колгоспів;проблема "неперспективних сіл";реорганізація МТС в РТС, продаж їхньої техніки колгоспам;необґрунтоване розширення посівів кукурудзи;перехід на нову систему оплати праці колгоспників;обмеження розмірів присадибного господарства колгоспників;фактична заборона утримання худоби у приміській зоні.

# data[].attributes.headline
Вертеп шістдесятникі

# data[].attributes.body
Вертеп шістдесятників
(Калашнік)

# data[].attributes.headline
машинобудуванню та метало

# data[].attributes.body
машинобудуванню та металообробці, 

# data[].attributes.headline
Розвиток с/г

# data[].attributes.subject
Розвиток с/г

# data[].attributes.body
Кукол та Галєєва

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Уроки истории Питона Каа

# data[].attributes.attachment_link.title
Десталінізація та хрущовська відлига (укр.) ЗНО з історії України.

# data[].attributes.headline
Індустріальний розвиток

# data[].attributes.subject
Індустріальний розвиток

# data[].attributes.body
(Вєріна)
Важлива роль в індустріальному комплексі належала машинобудуванню та металообробці, середньорічні темпи зростання яких становили у 50-х роках 16.5 %. За цей час було створено понад 17 тис. зразків нових типів машин, устаткування, приладів, зокрема гідротурбін, турбогенераторів, крокуючих екскаваторів, магістральних тепловозів, електровозів, трансформаторів. автоматичних ліній, електронних машин, телевізорів, магнітофонів, мотовелосипедів, холодильників, пральних машин, пилососів.
До середини 60-х років було освоєно виробництво синтетичних алмазів. великовантажних машин, автобусів власної конструкції, малолітражок. авторефрижераторів, автонавантажувачів, танкерів, риболовецьких траулерів, літаків. Споруджено такі заводи, як Одеський і Дніпропетровський важких пресів. Кременчуцький і Запорізький автомобільні. Львівський телевізорний. Сумський електронних мікроскопів. Київський електронно-обчислювальних машин. Хмельницький трансформаторних підстанцій.
Україна займала провідне місце у СРСР за обсягом виробництва сільськогосподарських машин. Лише за 1960-1965 рр. було побудовано 22 заводи. На 1965 р. було понад 1 тис. машинобудівних підприємств, на яких працювало більш як 25 % зайнятих у промисловості.
Прискореними темпами розвивалася хімічна промисловість (16,7 % середньорічних у 1960-1965 рр.). Збудовано Лисичанський хімічний комбінат. Сумський суперфосфатний завод, Роздольський сірчаний комбінат. Дніпропетровський шинний, Черкаський штучного волокна. Однак асортимент хімічної продукції залишався практично незмінним (мінеральні добрива, сірчана кислота, сода, хімічні волокна). Повільно розвивалося виробництво полімерних матеріалів.

# data[].attributes.headline
Розвиток с/г

# data[].attributes.subject
Розвиток с/г

# data[].attributes.body
(Галєєва В. та Кукол Ю.)
Особливу увагу новим керівництвом приділялась сільському господарству. Головний упор робився на отримання максимально швидкої віддачі від вкладень у даний сектор.
• У 1958 р. на основі реорганізації колгоспи отримали право придбання техніки у власне користування. В результаті зберігалася лінії держави в аграрному секторі за 5 років приріст сільськогосподарського виробництва склав 34%.
• Однак з 1959 р. стала спостерігатися тенденція до уповільнення темпів зростання виробництва. Причини невдач аграрної політики періоду "відлиги" слід шукати, насамперед, згортання курсу на розширення господарської самостійності колгоспів, прийнятого ще в 1953 р.
• Паралельно з цим проводилися компанії по розширенню посівів кукурудзи, "м'ясні" та "молочні" компанії, які за задумом керівництва повинні були в найкоротші терміни вирішити проблему насичення внутрішнього ринку продовольчих товарів. Про повернення до колишніх методів керівництва свідчила компанія щодо скорочення розмірів присадибних ділянок жителів села, в основі якої перебував ідеологічний догмат про те, що підсобне господарство - це застаріле спадщину минулого.
• Одночасно було ініційовано широке рух за ліквідацію "неперспективних сіл", що призвело до укрупнення колективних господарств. Дана міра в цілому не дала очікуваного позитивного результату.

• Іншим напрямком господарської політики "відлиги" стала реформа системи управління в промисловості і будівництві. У травні 1957 р. почався перехід до територіальної моделі управління цими галузями. Створювалася нова управлінська структура - Ради народного господарства (раднаргоспи), що замінили ряд галузевих союзних і республіканських міністерств.

# data[].attributes.headline
Промислова політика України

# data[].attributes.subject
Промислова політика України

# data[].attributes.body
(Вєріна)
Незважаючи на те що Україна залишалася одним з основних виробників сільськогосподарської продукції, на середину 50-х років становище в сільському господарстві було складним. Давалися взнаки наслідки колективізації й війни. До того ж колгоспи фактично не мали жодних прав. Збитки покривались державними кредитами й дотаціями; при цьому державні заготівельні ціни на зерно й інші види сільськогосподарської продукції були надто низькими.
Проте, у промисловій галузі все ж таки був прогрес :

Бурхливо розвивалася електроенергетика.

З’явилася нова галузь — трубопровідне транспортування нафти.

З 1958 р. розпочалася прискорена хімізація країни. У республіці з’явилося 35 нових заводів і понад 250 великих хімічних виробництв.

Розвивалися хімічна, нафтопереробна, газова, енергетичні галузі промисловості.

Підприємства машинобудування розпочали випуск кукурудзозбиральних комбайнів, нових типів металорізальних верстатів.

# data[].attributes.headline
Промислова політика 
(Розвиток легкої та харчової промисловості)

# data[].attributes.subject
Промислова політика 
(Розвиток легкої та харчової промисловості)

# data[].attributes.body
Легкій промисловості приділяли більше уваги, ніж у попередній період. Після смерті Сталіна розпочалось повернення економіки ''обличчям до людини'', про що вперше проголосив у серпні 1953 року голова уряду Г. Маленков.

Тоді ж прийнято програму розвитку харчової та легкої промисловості, що мали вивести галузі з кризи.

М. Хрущов продовжив «гуманізацію» в промисловості. Протягом 1959–1965 рр. збудовано та модернізовано понад 700 фабрик і комбінатів.
Розвиток промисловості відбувався на основі підвищення рівня технічної оснащеності. З другої половини 50-х років було розпочато механізацію та автоматизацію виробничих процесів.
З’явилася нова продукція: штучне хутро, неткані матеріали, трикотажні вироби із хімволокна.В магазинах УРСР розширився асортимент продуктів і товарів. Проте , якісні процеси в УРСР відставали від західних країн (за винятком окремих галузей – ВПК, ракето-космічна, хімічна тощо).
(Коркасенко Д.)

# data[].attributes.headline
Історія автомобіля "Запорожець"

# data[].attributes.subject
Історія автомобіля "Запорожець"

# data[].attributes.body
Ревега, Підвишинська

# data[].attributes.headline
Антирелігійна кампанія 

# data[].attributes.subject
Антирелігійна кампанія 

# data[].attributes.body
( Годорожа та Солопова)

Хрущовська антирелігійна кампанія (Хрущовські гоніння на релігію) — період загострення боротьби з релігією в СРСР, пік якого припав на 1958—1964 роки.
Антирелігійна кампанія 1954 року послужила значному зростанню жорсткого адміністрування. Місцева влада почала тиск на священиків, намагаючись скоротити їх кількість.
Механізм ліквідації на місцях діючих релігійних громад проходив за типовою схемою: спочатку конфісковувався храм шляхом розірвання договору аренди, потім позбавлявся реєстрації парафіяльний священик і вже після того не залишалося перешкод для зняття з реєстрації громади.

# data[].attributes.body
(Солопова Юлія)

Термін "дисиденти" був занесений із Заходу і вживався для позначення інакодумців, які в тій чи іншій формі відкрито висловлювали погляди, що не збігалися з офіційною політикою. Дисидентський рух в Україні зародився у сер. 1950-х років як протест проти бездержавності, панування партійно-державної бюрократії, утисків національно-культурного життя, посилення русифікації.

Загалом в українському дисидентському русі, на думку його дослідника Ю. Зайцева, можна виокремити чотири основні напрями:
- самостійницький,
-національно-культурницький,
-правозахисник,
-релігійний.
Найрадикальнішим, а тому й найбільш переслідуваним, був самостійницький напрям. Його прихильники виступали за державну незалежність України, яку планували здобути мирними засобами. Яскравими представниками цього напряму були правник Л. Лук'яненко, історик В. Мороз, журналіст В. Чорновіл, вчителька О. Мешко, мистецтвознавець В. Горинь, психолог М. Горинь, поет В. Стус та ін.
Окремий різновид дисидентського руху становив релігійний напрям, що обстоював права віруючих, легалізацію Української греко-католицької та Української автокефальної православної церков, протестантських віросповідань та течій, повернення відібраних державою храмів та відбудову зруйнованих тощо.
Важливою формою боротьби проти посилення репресій були демонстрації протесту. Дисиденти надсилали петиції та листи протесту проти репресій у вищі партійні та державні інстанції, створювали громадські комітети на захист заарештованих тощо.
Нерідко українські дисиденти вдавалися до зречення радянського громадянства, подавали заяви на виїзд за кордон.

# data[].attributes.headline
"Шістдесятники» та їхній внесок у розвиток культури"

# data[].attributes.subject
"Шістдесятники» та їхній внесок у розвиток культури"

# data[].attributes.body
(Годорожа Марина)

Шістдесятники — назва нового покоління радянської та української національної інтелігенції, що ввійшла в культуру та політику в СРСР в другій половині 1950-х — у період тимчасового послаблення комуністично-більшовицького тоталітаризму та хрущовської «відлиги» найповніше себе творчо виявила на початку та в середині 1960-х років. Шістдесятники виступали на захист національної мови і культури, свободи художньої творчості.

Основу руху шістдесятників склали письменники Іван Драч, Микола Вінграновський, Василь Симоненко, Ліна Костенко, Є. Гуцало, художники Алла Горська, Віктор Зарецький,режисер Лесь Танюк, кінорежисери Сергій Параджанов, Юрій Іллєнко, перекладачі Григорій Кочур, Микола Лукаш.

Шістдесятники протиставляли себе офіційному догматизмові, сповідували свободу творчого самовираження, культурний плюралізм, пріоритет загальнолюдських цінностей над класовими. Шістдесятники розвинули активну культурницьку діяльність, яка виходила за межі офіціозу: влаштовували неформальні літературні читання та художні виставки,вечори пам’яті репресованих митців, ставили замовчувані театральні п’єси. З появою шістдесятників гостро постала проблема «батьків і дітей» у літературі. Молода генерація закидала «літературним батькам» відповідальність за сталінські злочини, пристосуванство до деспотичного режиму, творчу імпотенцію. Українські митці-шістдесятники своїми творами і активною громадською діяльністю намагалися відроджувати національну свідомість, боролися за збереження укр. мови та культури. У своїх творах намагалися говорити про реальні проблеми життя, болючі питання, замовчувані у часи сталінізму і які хвилювали тогочасне укр. суспільство. На поч. 1960 р діяли клуби творчої молоді — київський «Супутник»і львівський «Пролісок», які стали центрами громадської діяльності Шістдесятників. У клубах відбувалися літературні зустрічі,вечори пам'яті, театральні постановки,де молоді митці формували власний світогляд та світобачення своїх слухачів і читачів. З середини 1960-х шістдесятники розпочали формування політичної опозиції комуністичному режиму і незабаром стали активними учасниками дисидентського руху в Україні, зокрема як члени Української гельсінської групи.

# data[].attributes.headline
Сільське господарство

# data[].attributes.subject
Сільське господарство

# data[].attributes.body
Каракулін, Крисак
Для сільського господарства України в період "відлиги" характерні такі явища та процеси:

укрупнення, а потім розукрупнення колгоспів;

проблема "неперспективних сіл";

реорганізація МТС в РТС, продаж їхньої техніки колгоспам

перехід на нову систему оплати праці колгоспників;

обмеження розмірів присадибного господарства колгоспників;

фактична заборона утримання худоби у приміській зоні.

# data[].attributes.attachment_link.title
350px-Уборка_капусты_в_колхозе_Аргун

# data[].attributes.headline
Соціальна політика

# data[].attributes.subject
Соціальна політика

# data[].attributes.body
Каракулін, Крисак

Безсумнівним досягненням М. Хрущова була сильна соціальна політика, яка торкалася практично всіх сторін суспільного життя.
У березні 1956 р. радянський уряд скоротив на дві години тривалість робочого дня у передвихідні та передсвяткові дні. Було збільшено тривалість відпусток, пов'язаних із вагітністю і пологами (з 77 до 112 календарних днів). У квітні скасовано закон 1940 р., що прив'язував робітників до підприємств, на яких вони працювали. Тепер працюючі мали право змінювати місце роботи, за два тижні попередивши адміністрацію про свій намір.
У липні 1956 р. було прийнято закон про державні пенсії, за яким значно збільшено розміри нижчих розрядів і обмежено розміри високих пенсій. Пенсійний вік знижувався до 60 років для чоловіків і 55 років для жінок. Середній розмір пенсій збільшився майже в два рази.
З 1956 р. розпочався поступовий (за галузями) перехід з восьмина семигодинний робочий день. На підземних та інших роботах із шкідливими умовами праці робочий день скорочувався до шести годин.
У вересні 1956 р. уряд видав постанову про підвищення в середньому на третину заробітної плати низькооплачуваним робітникам і службовцям.

# data[].attributes.headline
Промислова політика

# data[].attributes.subject
Промислова політика

# data[].attributes.body
Серед визначних новинок стало народження нової галузі – легкового автомобілебудування.
1960 року в Запоріжжі виробили перший автомобіль ЗАЗ-965.

(ЗАЗ-965, презентований у вересні 1961 року на ярмарку м. Загреб )

(Басалінова, Шевченко)

# data[].attributes.headline
Промисловий розвиток

# data[].attributes.subject
Промисловий розвиток

# data[].attributes.body
У період відлиги (середина 1950-х – середина 1960-х рр.) промисловість Радянської України демонструвала позитивну динаміку.
Спроба економічних та суспільних реформ була спрямована на виконання завдання у короткий строк наздогнати та перегнати найрозвинутіші західні країни за виробництвом продукції на душу населення
Основу індустріального виробництва республіки становили підприємства важкої промисловості. Ця тенденція, задана першими п’ятирічками, зберіглася до розпаду СРСР.

Протягом 1951–1965 років до ладу стало майже 2 тис. великих підприємств. Це були переважно заводи традиційних галузей, не пов’язані з актуальними процесами науково-технічної революції.
(Шевченко,Басалінова)