# data[].attributes.attachment_link.title
Политичка карта Европе 1918.

# data[].attributes.attachment_link.title
Политичка карта Европе 1914.

# data[].attributes.attachment_link.title
Политичка карта Европе 1904

# data[].attributes.attachment_link.title
Политичке карте Европе 1904-1918

# data[].attributes.attachment_link.title
Повлачење преко Албаније

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Кајмакчаланска битка

Кајмакчаланска битка се другачије зове и Освајање Кајмакчалана.Учесници битке су Краљевина Србија и Краљевина Бугарска.Кајмакчаланска битка је битка која се десила на Солунском фронту током Првог светског рата.Битка је вођена између 12. и 30. септембра 1916. године.

О Кајмакчаланској бици

Кајмакчаланска битка је битка која је почела тако што је прва српска армија, уз велике губитке, заузела врх Свети Илија. Када је заузела брх одбацивала је Бугаре према Мариову (Мариов је област у јужној Северној Македонији). Између 26. и 30. септембра врх Свети Илија је више пута био заузиман, док га Срби нису коначно заузели 30. септембра.

Током битке Бугари су се толико занели борбом да нису размотрили да успоставе одбрамбене положаје код утврђених гребена. Када су Срби победили, бугарски генералштаб није успео на време да да наредбу за повлачење и због тога што Бугари нису имали заклоне при повлачењу, доста је војника и погинуло током повлачења. И због смрти великог броја војника Бугари су изгубили већину војске, оружја и хране

Вође српских армија током битке

Вође ове битке, као и најзначајније личности током Првог светско рата су: Александар I Карађорђевић, врховни комадант српске војске, Радомир Путник, начелник Врховне команде, Живојин Мишић, вођа Прве армије, Степа Степановић, вођа Друге армије и Павле Јуришић Штурм, вођа Треће армије.

Радомир Путник (1847-1917)

Александар I Карађорђевић (1888-1934)

Живојин Мишић (1855-1921)

Степа Степановић (1856-1929)

Павле Јуришић Штурм (1848-1922)

Последице битке

Последице битке по Антанта и Србију:

Срби су победом ове битке зауставили бугарску офанзиву вођену против француског генерала Мориса Сараја. Такође, ово је прва победа српске војске након напуштања Србије годину дана раније.Заузимањем Кајмакчалана олакашано је 1. српској армији и француским снагама да продуже операције у којима ће касније бити ослобођен Битољ (Град у Северној Македонији).Наравно, српске и бугарске стране су изгубили доста војника, оружја и хране. Срби су изгубили 4643 војника у овој бици. Али, овај губитак Бугарске није зауставио Бугаре да побеђују на просторима Румуније, и те победе су их охрабили.

Хвала Вам пажњи!

Матија Ераковић 7/3

# data[].attributes.attachment_link.title
Кајмакчаланска битка by Mirjana Erakovic on Genially

# data[].attributes.attachment_link.description
Кајмакчаланска битка Кајмакчаланска битка се другачије зове и Освајање Кајмакчалана.Учесници битке су Краљевина Србија и Краљевина Бугарска.Кајмакчаланска битка је битка која се десила на Солунском фронту током Првог светског рата.Битка је вођена између 12. и 30. септембра 1916. године.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Настао је у јесен 1915. као покушај Антанте да помогне окупираној Краљевини Србији. Војска Антанте је дошла прекасно и у малом броју и није успела да спречи пад Краљевине Србије. Касније је створен стабилан фронт који се простирао од албанске обале до реке Струме​.Српска војска после албанске голготе, и опоравка на Крфу, доведена је у Солун француским бродовима 1916. У ово време политичка ситуација у Грчкој се заоштрила. Грчки краљ Константин I је одлучио да Грчка буде неутрална у рату, док је премијер Елефтериос Венизелос хтео да Грчка уђе у рат на страну Антанте. ​

Солунски фронт

Након сазнања да ће Румунија ући у рат на страну савезника француски генерал Морис Сарај планирао је напад на бугарску војску. Након што су Немци сазнали, напали су Француску војску три дана пре него што је требало да почне француска офанзива.​Пошто је офанзива била изненадна, пошла је успешно. За две недеље српски војници су заузели одбрамбене положаје. Успели су да зауставе бугарски напад, и кренули у контра-напад четрнаестог септембра. Битку код Битоља победила је српско-француска војска и заузела Битољ. Антанта је изгубила око 50.000 војника, док су Централне силе претрпеле губитак од преко 60.000 убијених и заробљених.

Битка код Битоља

Британска солунска армија је формирана 4. новембра 1915. године под командом генерала, сер Чарлс Монроа, а од 9. маја 1916. Под командом генерал-пуковника (касније генерала) Џорџа Милнеа. По новој формацији, српска војска се састојала од три армије, а свака армија од по две дивизије. Врховни командант ових јединица био је престолонаследник Александар Карађорђевић, док је начелник Штаба Врховне команде био Петар Бојовић. Првом армијом је командовао пуковник Милош Васић. Другом армијом командовао је војвода Степа Степановић, док је трећом армијомкомандовао је генерал Павле Јуришић Штурм.

До пролећа 1917. године војска генерала Сараја била је појачана и планирала је офанзиву крајем априла. Напад није успео, и уз велике губитке офанзива је заустављена. Те године Грчка се ујединила под премијером Венизелосом, одмах објавила рат Централним силама и почела окупљање нове војске. Генерал Сарај је смењен и постављен нови генерал Адолф Гијом.

1917.

Генерал Морис Сарај

У мају, грчке снаге су напале и заузеле јаке бугарске положаје код Скра-ди-Легена, што је прва велика грчка акција у рату на страни Антанте. Међутим, пошто је немачка офанзива претила Француској, генерал Гијом је позван у Париз, а заменио га је генерал Франше д'Епере. Иако је д'Епере тражио напад на бугарску војску, француска влада је одбила да дозволи офанзиву све док се остале владе не сложе. Генерал Гијом, пошто више није био неопходан у Француској, је путовао из Лондона у Рим, покушавајући да добије сагласност за напад. Споразум је постигнут у септембру и д'Епереу је дозвољено да покрене своју велику офанзиву. Сада су војске биле скоро једнаке, 291 савезнички батаљон против 300 бугарских и 10 немачких батаљона. Морали су били различити. Савезници су знали да ће добити рат, док су Бугари већ видели да је рат изгубљен. Аустроугарска влада је била у хаосу, Османско царство пред колапсом, а Немачка била поражена на западном фронту. Због овога бугарски војници нису имали жељу да гину за изгубљену ствар.

1918.

Франше д'Епере

Краљ Фердинанд

Елефтериос Венизелос

Краљ Константин

` Почела је артиљеријским бомбардовањем непријатеља 14. септембра. Артиљеријско бомбардовање трајало је 21 час и 30 минута, а вршено је из 2.096 артиљеријских оруђа. Артиљерија је почела у раним јутарњим часовима по плану, иако је била магла, али се разданило у 6:16. Следећег дана. Французи и Срби су напали и извршили своје циљеве, неке бугарске јединице су почеле да се предају без борбе. Савезници су онда покренули офанзиву дуж целих својих линија и бугарски командант је наредио повлачење. Савезнички авиони су бомбардовали одступајуће бугарске војнике и повлачење је постало бекство. Бугарска је капитулирала 30. септембра 1918. са Солунским примирјем и на тај начин је она избачена из рата. Краљ Фердинанд је абдицирао и отишао у изгнанство четири дана касније.

Битка код Доброг Поља

У овом тренутку британска војска је скренула источно према европском делу Османског царства, док су српске и француске снаге наставиле на север. Уз британску војску близу Истанбула и без значајнијих турских снага да је зауставе, турска влада је затражила примирје 26. октобра. Српске и француске снаге су ослободиле Србију и савладале неколико слабих немачких дивизија које су покушале да зауставе њихова напредовања. Београд је ослобођен 1. новембра, а 10. новембра д'Еперева војска је прешла Дунав и спремала се да уђе у средиште Мађарске када се рат коначно завршио. Гроф Ђула Карољ, који је предводио револуционарну мађарску владу, је дошао у Београд и затражио примирје.

Крај Солунског фронта

Петар Владушић VII-3

# data[].attributes.attachment_link.title
Солунски фронт by Petar Vladusic on Genially

# data[].attributes.attachment_link.description
Настао је у јесен 1915. као покушај Антанте да помогне окупираној Краљевини Србији. Војска Антанте је дошла прекасно и у малом броју и није успела да спречи пад Краљевине Србије. Касније је створен стабилан фронт који се простирао од албанске обале до реке Струме​.Српска војска после албанске голготе, и опоравка на Крфу, доведена је у Солун француским бродовима 1916.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
голгота

албанска

Матија ераковић 7/3

Прелазак преко Албаније

Албанска гоглгота је голгота која се десила ради повлачења српске војске и српских трупа током Првог светског рата. Српска војска је пролазила кроз хладне планине Албаније и кроз Црну Гору, где је дошла у Крф у Грчкој. Голгота је била током зиме 1915. и 1916. године, што значи да је доста војника умирало током повлачења.

О Албанској голготи...

Узрок Албанске голготе је офанзива на Краљевину Србију која се десила децембра 1914. године. Офанзиву су извршили Аустоугарска Балканска армија и 11. немачка армија која је чинила око пола милиона војника, а 15. октобра 1915. године је освојен Београд, Смедерево, Пожаревац и Голубовац од стране 11. немачке армије и Аустоугарске Балканске армије. Та офанзива се зове ,,Тројна инвазија". Тада је и Србију потиснула и Бугарска, која је све више напредовала према Косову и Метохији. Српска војска и народ нису имали где, па су се упутили према Албанским планинама.

Српска војска је кренула током зиме према Албанским планинама, тако да је њихово повлачење било неповљно. Било је мало хране, недостатак ратног материјала ( пушака...). После доста састанака одлучено је да ће српска војска кренути ка Црној Гори и Албанији 3. децембра. Повлачење се још више отежало када је албанска војска кренула да напада српску војску током повлачења јер није волела Србију и није признавала њену власт.

Како је почела голгота?

Долазак Срба на јадранску обалу

После неколико месеци тешког повлачења преко Албаније, српска војска се коначно окупила код јадранске обале. Међутим, то није био коначан спас за српску војску, јер италијанска влада није дозволила српској војсци да прелази реку Шкубу, да не би дошли у сукоб са Италијом. После неколико преговарања Николе Паше са Русијом и Великом Британијом , као и Француском, српској војсци је било дозвоњено да пређу преко Валона.

Долазак српске војске на Крф се десило 1916. године и за тај долазак је зашлужена Француска. За долазак на Крф је заслужена Фрнацуска јер је она до острва Крф превезла чак 135.000 српских војника. Такође, 10.000 српског народа је превежено у Бизерт ( српска база у Тунису). Острво Крф су Срби прозвали острво спаса јер је то острво била једина нада за спас српског народа. Прво искрцавање на Крфу било је у Гувији. До априла, на Крфу је било 151.828 војника и цивила.

долазак српске војске на Крф

ПОСЛЕДИЦЕ АЛБАНСКЕ ГОЛГОТЕ

Последице Албанске голготе су и добре и лоше. После опоравка Срба на острву Крф они су превежени на Солунски фронт и имали су важну улогу тада у његовом пробијању две године касније. Такође, Никола Пашић је у свом званичном извештају рекао да је у повлачењу Срба преко Албаније погинуло и нестало чак 243.877 људи. Такође је француски маршал Жозеф Жофр рекао да је повлачење њихових савезнуика Срба, најтрагичнији догађај у њиховој историји који је забележен.

СРБИ НА ОСТРВУ ВИДО...

Срби су се на острву Видо, као и на Крфу, опоравњали од зимског и хладног повлачења преко Албаније. Тада је и основана Пољска болница на Виду. Та болница је основана ради лечења српских војника и цивила. Болница је основана фебруара 1916. године. А исте године је уз помоћ 45 бродова италијанске, 25 француске и 11 британских морнарица, на острво Видо превезено чак 136.000 српских војника и цивила. Када су Срби дошли на острво Видо, тражили су храну, али је проблем био тај што су Србима током повлачења били оштећени органи за варење, јер су баш ретко имали прилику да једу. Управо због тога кад би јели храну, би умирали...

Прва Пољска болница на острву Видо...

хвала вам на пажњи!

# data[].attributes.attachment_link.title
Албанска гологота by Mirjana Stefanović Eraković on Genially

# data[].attributes.attachment_link.description
голгота албанска Матија ераковић 7/3 Прелазак преко Албаније Албанска гоглгота је голгота која се десила ради повлачења српске војске и српских трупа током Првог светског рата. Српска војска је пролазила кроз хладне планине Албаније и кроз Црну Гору, где је дошла у Крф у Грчкој. Голгота је била током зиме 1915.

# data[].attributes.attachment_link.title
Mojkovacka bitka by Jovan Not Found on Genially

# data[].attributes.attachment_link.description
Discover more about Mojkovacka bitka ✌️ - Presentation

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
одбрана београда

Страхиња јевтић 7-3

Октобра 1915. године била је такозвана "херојска одбрана Београда".После тродневних борби аустрогарска и немачка бојска су освојиле Београд.

После пораза на Колубари за команданта аустроугарске балканске армије долази фелдмаршал Август фон Макензен. Напад аустроугарске балканске и немачке 11. армије почео је 6. октобра 1915. године. Око 500 000 војника напало је Србију. Српска војска није могла да прихвати борбу јер је портивник био бројнији по војницима и опреми.

Author's name

+

Lorem ipsum dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.Lorem ipsumdolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.Lorem ipsum dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.Lorem ipsumdolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.

Српска врховна команда и влада доносе одлуку да се повуку ка Грчкој и чекају помоћ Антанте јер је већ био отворен солунски фронт после неуспеле Дарданелске операције. Београд је био први на удару непријатеља. Престоницу Србије бранило је неколико војних јединица. Највећи терет борби поднео је други батаљон десетог кадровског пука који је предводио мајор Драгутин Гавриловић.

Повлачење ка грчкој

+

Lorem ipsum dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.Lorem ipsumdolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.Lorem ipsum dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.Lorem ipsumdolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.

ГОВОР МАЈОРА ДРАГУТИНА ГАВРИЛОВИЋА

Мајор Драгутин Гавриловић је пре борбе својим војницима рекао нешто по чему ће се он памтити. Његов цео говор можете видети на слици лево.

Мајор драгутин гавриловић

Српски војници су успели да се супроставе непријатељу,али не и да одбране Београд. Деветог октобра 1915. године Аустроугари и Немци су освојили Београд и држали га под окупацијом до 1. новембра 1918.

# data[].attributes.attachment_link.title
ОДБРАНА БЕОГРАДА by Ognjen Jevtic on Genially

# data[].attributes.attachment_link.description
одбрана београда Страхиња јевтић 7-3 Октобра 1915. године била је такозвана "херојска одбрана Београда".После тродневних борби аустрогарска и немачка бојска су освојиле Београд. После пораза на Колубари за команданта аустроугарске балканске армије долази фелдмаршал Август фон Макензен. Напад аустроугарске балканске и немачке 11. армије почео је 6. октобра 1915. године.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Колубарска битка је најбитнија битка у Првом светском рату вођена између Краљевине Србије и Аустроугарске. Вођена је у новембру и децембру, на фронту од преко 200 км у долини реке Колубаре, обронцима планине Маљен, и Сувобор. Завршена је успешном противофанзивом прве армије под командом генерала Живојина Мишића, касније војводе. Битка је у својим фазама била рововског типа. Вођена је у тренутку када је цео свет очекивао вести о капитулацији Краљевине Србије. По завршетку битке долази до велике епидемије тифуса.

Колубарска битка

После пораза око реке Дрине на Мачковом камену, српска војска се нашла у тешком положају, приморана на повлачење под борбом суочена са недостатком артиљеријске муниције, мањком хране, одеће и обуће и што је можда било и најгоре са великим падом морала. Паралелно са војском пред зверствима аустроугарске војске повлачио се и народ који је додатно отежавао повлачење. Многи српски војници који су били из области које је заузела аустроугарска војска напуштали су своје јединице да би сместили своје породице на сигурно, након чега су се враћали, што је још више пољуљало морал српске војске. Све ове чињенице јасно су указивале да је српска војска и сама Краљевина Србија пред пропашћу и да нема могућности ни да се аустроугарско напредовање заустави, а камоли да се крене у противнапад. Додатни терет представљало је и време, које је додатно онеспособило кретање по блатњавим путевима западне Србије и које ће се показати као један од најбољих савезника српске војске, мада је већи део српске војске био мокар до голе коже, због мањка шаторског платна.

У ноћи 14. новембра командант I армије генерал Петар Бојовић бива рањен и због тога је повучен са дужности. На његово место бива постављен генерал Живојин Мишић, дотадашњи помоћник начелника штаба Врховне команде Радомира Путника, иначе човек рођен на Сувобору. Мишић је команду од Петра Бојовића преузео у механи код моста на реци Рибници. Врховни командант је био надвојвода Фридрих фон Хабзбург, а начелник штаба Врховне команде Конрад фон Хацендорф. Укупна јачина Аустроугарске Балканске војске износила је око 400.000 војника и 400 топова. Балканска војска није била подређена начелнику Аустроугарског генералштаба, већ је била под директном командом врховног команданта. Уочи Колубарске битке Српска војска је имала око 270.000 војника, 426 топова и 180 митраљеза. Врховни командант српске војске био је регент Александар I Карађорђевић, а начелник штаба Врховне команде војвода Радомир Путник. Пета армија Аустроугарске Балканске војске имала је главни задатак да овлада висовима на десној обали Колубаре и да обезбеди пругу Обреновац - Ваљево. Шеста армија Аустроугарске војске имала је задатак да се групише на простору Ваљева и да напада према југу преко Маљена и Сувобора. Група Шњарић и Хаусер имала је задатак да узнемирава Ужичку војску и да у повољном тренутку пређе реку Дрину. Аустроугарски ратни план је био да овлада висовима десно од Колубаре, да обезбеди пругу Ваљево - Лајковац - Обреновац, како би безбедно могли да дотурају материјал Балканској војсци, а потом да освоје Београд и да наставе надирање према југу велико-моравским правцем. План је предвиђао да се Београд нападне и освоји 20. новембра. После тога већина снага би се пребацила моравским правцем. Главни удар на српске положаје на Колубари требало је да изведе Пета армија, помогнута 13. корпусом Шесте армије. Главнина Шесте армије имала је задатак да крене према Београду и да са севера стегне обруч.

Војвода Петар Бојовић

Надвојвода Фридрих фон Хабзбург

Конрад фон Хецендорф

Колубарска битка почиње 16. новембра 1914. године, када су се српске трупе повукле на десну обалу Колубаре и Љига, и према наредби врховне команде почеле да се утврђују положаје, у покушају да ту зауставе продор аустроугарских снага. Најтеже стање на фронту било је у 1.армији која је морала да се повлачи по брдско планинским пределима завејаним снегом. Такође је стигла наредба да се сви мостови на Колубари униште, ради онемогућавања даљег продора непријатеља. Српска врховна команда (СВК) се надала да ће јој набујеле реке и мочварне обале помоћи у заустављању продора и издаје директиву да се кота Човка мора по сваку цену задржати, јер је планирала да са тих позиција крене у противнапад. Аустријанци покушали да пређу Колубару, али тешким мостовим треновима практично је био онемогућен прелаз, а топови које су војници вукли упадали су у каљугу до главчине точкова. Увођење нових снага приморало је I армију (која је била бројчано надјачана) да се повлачи и она у ноћи 21. на 22. новембар заузима нове положаје на гребену Сувобора, али већ током поподнева 22. на линију фронта избијају Аустроругари. Живојин Мишић почиње да планира противнапад са Сувоборских положаја, али због тешког стања у Маљенском одреду одустаје од те идеје, што се показало као добра процена, јер аустроугарска војска већ 24. новембра у огорченој борби разбија Маљенски одред (у борби је погинуо и командант одреда). Овај пораз приморава лево крило I армије на повлачење на линију Игриште - Бабина Глава - Подови. Напредовање аустроугарских трупа наставља се заузећем коте Човка, због чега се Моравска дивизија I позива повлачи на Кремницу, што приморава повлачење десног крила III армије.

Прва фаза битке - дефанзива

Српска војска се у октобру 1914. године суочила са недостатком артиљеријске муниције, након чега је издата наредба о рационалном коришћењу преосталих залиха, а од савезника је под хитно затражена испорука муниције. Артиљеријску муницију обећава Француска, али је коначно шаље Грчка у другој половини новембра, тако да јој Француска касније то надокнади. Након приспећа муниције са запрепашћењем бива констатовано да не одговара српским топовима. Иако је била намењена 75 мм топовима које је имала српска војска, чауре су биле дуже за 2,5 mm, због чега су за српске трупе биле неупотребљиве. (Постоје теорије, не без основа, да је Грчка намерно послала неподобну муницију. Наиме, грчки краљ Константин је био познати германофил. Но та теорија није доказана.) Без обзира на практично безизлазну ситуацију, муниција бива железницом транспортована до Ниша у ком је извршавано демонтирање. Након демонтирања муниција је одмах железницом упућивана у Крагујевачку тополивницу (будућу Заставу односно Црвену Заставу) у којој је извршавано скраћивање чауре и оспособљавање муниције, која је одмах затим пругом упућивана на ратиште. Брзина, која је била пресудна у овој операцији, не би могла бити постигнута по тада расквашеним и практично непроходним друмовима у Краљевини Србији, због чега је начелник штаба врховне команде, војвода Радомир Путник, железницу назвао:„V српском армијом" (под IV армијом се вероватно сматрала Ужичка војска као највећа борбена формација након три армије).

Проблем артиљеријске муниције

На основу стања у I армији и извештаја о противнику, њен командант, генерал Живојин Мишић издаје наредбу да се током 2. децембра изврши груписање трупа на десном боку и да се отпочне са припремама за противнапад, који би отпочео 3. децембра. Аустроугарска војска изводи прегруписавање, према плану од 30. новембра и у рејону Лиспена и Голупца (483) долази у сукоб са српским предстражама. Српски војници на маршу током битке Споменик на Рајцу делу Сувобора Током 2. децембра окончана је попуна српске војске људством, регрутима, обвезницима и као последњи атом снаге, на ратиште су упућени ђаци, подофицири из војне школе у Скопљу, 1300 каплара. Они су пре краја обуке добили чинове каплара и упућени су на фронт, а сачињавали су их младићи, који су студирали како у Београду, тако и широм Европе и који су се ставили на располагање СВК. Попуна људства обућом и одећом је извршена сходно могућностима, али је била недовољна. Истог дана Мишић сачињава план противнапада и излаже га СВК. После дужег разматрања његов план је прихваћен и издаје се наредба свим трима армијама и Ужичкој војсци да 3. децембра крену у општи противнапад, док трупе Одбране Београда остају на својим положајима, да би заштитиле бок и позадину II армије

Прелазна фаза - одмор и прегруписавање

У тренутку када су европске телеграфске агенције очекивале вести о слому српске војске и када је V аустроугарска армија приређивала свечану параду у Београду, отпочела је велика противофанзива целокупне српске војске. Након велике артиљеријске припреме у 7:00 отпочиње напад. Аустроугарске трупе су у потпуности изненађене, јер су сматрале да је српска војска неспособна и за одбрану, а камоли за противудар, па су биле приморане на повлачење. Само током борби 3. децембра заробљено је 3 официра, 400 подофицира и војника и 4 топа са 1000 граната. Због повољног развоја ситуације, Мишић наређује продужетак напада на 16. корпус, који није имао никакве резерве и који је био у сталном повлачењу са циљем овладавања гребенског масива Проструга - Рајац - Сувобор. Истовремено, остале српске армије бивају задржане јаким отпором на својим почетним положајима, због чега СВК 4. децембра наређује Мишићу, да по освајању Сувобора, обустави офанзиву, док се не рашчисти ситуација на осталим фронтовима. Око подне 5. децембра I армија избија на гребен Проструге и до краја дана га у потпуности заузима и ту се зауставља. Истовремено, Дунавска дивизија I позива успева да пресече одступницу аустроугарским трупама на Сувобору и Маљену и око 23:00 избија на Конџулско брдо и Чугуљ. Овим успесима I армије 5. децембра пробијен је фронт 16. корпуса аустроугарске војске и иако су остале армије и даље биле на својим почетним положајима, отпочело је гоњење непријатеља, док је Тимочка дивизија I позива (из састава II армије) послата као појачање Одбрани Београда. Оскар Поћорек увиђа потпуни пораз 16. корпуса и пробој аустроугарског фронта, због чега 6. децембра наређује VI армији да се повуче на леву обалу Колубаре, наређујући: 16. корпусу да се повуче северно од Ваљева 15. корпусу да се повуче на линију Словац - Лајковац 13. корпусу да што је могуће дуже задржи положаје код Лазаревца

Друга фаза битке - противнапад

Оскар Поћорек

Радомир Путник

Фелдмаршал Аугуст фон Макензен

Истог дана I армија избија на линију Гугоши - Медник - Баћенац - Рудо - Маљен, што омогућава III армији успех на свом фронту и почетак гоњења непријатеља, који је приморан на повлачење, да би сачувао сопствене бокове. Истог дана, Ужичка војска излази на обалу Дрине, док је II армија, ослабљена пребацивањем Тимочке дивизије I позива, обуставила офанзиву држећи се одбрамбених дејстава. У раним јутарњим часовима, истурени делови Дунавске дивизије I позива улазе у Ваљево, које је до краја дана ослобођено, док се 16. корпус утврђује на позицијама северно од Ваљева, у покушају пружања последњег отпора. III армија избија на Колубару и наставља да гони непријатеља на простору између Љига и Топлице, упућујући Дринску дивизију II позива као појачање II армији, која након тога прелази у напад. 4. децембра током напада и заузимања виса Кременица гине командант Гвозденог пука Миливоје Стојановић Брка. Оскар Поћорек наређује 8. 12. V армији да обустави напад и да се са VI армијом, која је у повлачењу, повуче и утврди на линији: Степојевац - Толобас - Градац - Парцански вис - Ковиона - Лина - Крајкова Бара - Мостиње (на Дунаву). Међутим следећег дана 16. корпус северно од Ваљева бива потпуно разбијен, због чега је 15. и остацима 16. корпуса наредио да се повуку ка Шапцу, а 13. корпусу да помогне V армији, у покушају да одржи положаје Раља - Степојевац - Обреновац (дужине 60 km). Ова линија фронта била је предугачка, тако да V армија 10. 12. заузима нове положаје Дубоко (на Сави)-Сремчица - Цветков гроб - Авала - Мостиње (дужине 32km).

Највећи значај Колубарске битке огледа се у томе што Аустроугарска није успела да својим снагама уништи Краљевину Србију, због чега су Централне силе и током 1915. године приморане да се боре на три фронта и што је још битније Немачка је била приморана да пошаље помоћ у људству на Балкански фронт, чиме су ослабљене њене снаге на преостала два фронта, а самим тим и њене шансе да успешно елиминише један од њих. Битка је имала значај и на глобалном плану. Силовита српска победа одложила је улазак у рат Бугарске, која се спремала да уђе у рат на страни Централних сила, рачунајући да је Србија поражена и да ће без борбе доћи до територија око којих је против Краљевине Србије годину дана раније водила Други балкански рат. Српска победа је допринела одлуци Краљевине Италије да уђе у рат на страни Антанте. Генерал Живојин Мишић је због успешног вођења операције унапређен у чин војводе, док је његов супарник Оскар Поћорек смењен са места главнокомандујућег Балканске војске крајем 1914. године, а на његово место је постављен немачки фелдмаршал Аугуст фон Макензен.

Последице битке

# data[].attributes.attachment_link.title
Колубарска битка by Petar Vladusic on Genially

# data[].attributes.attachment_link.description
Колубарска битка је најбитнија битка у Првом светском рату вођена између Краљевине Србије и Аустроугарске. Вођена је у новембру и децембру, на фронту од преко 200 км у долини реке Колубаре, обронцима планине Маљен, и Сувобор. Завршена је успешном противофанзивом прве армије под командом генерала Живојина Мишића, касније војводе.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Аугуст фон Макензен

Петар Чупковић

Место Рођења

Макензен је рођен у Хаус Лајпницу, у пруској покрајини Саксонији, 6. децембра 1849. године.

Тросин, место где се родио Аугуст фон Макензен

Каријера пре 1. светског рата

Отац га је 1865. послао на реалну гимназију. Војну службу је започео 1869. године као добровољац. У Француско-пруском рату (1870-1871) унапређен је у чин потпоручника и одликован је Гвозденим крстом 2. реда. После рата, напустио је војну службу и похађао студије на Универзитету у Халеу,али се вратио у свој стари пук 1873. године.Макензен је постављен у Генералштаб у Берлину 1891.

Француско-пруски рат

Макензен је преузео команду над 9. армијом од Хинденбурга 2. новембра 1914, Макензен је одликован Орденом за заслуге 27. новембра 1914. До априла 1915. Руси су заузели читаву западну Галицију и наставили су продирати ка Угарској. начелник Главног штаба Немачке, Ерих фон Фалкенхајн пристао је покренути офанзиву на руски бок, док се аустроугарска врховна команда сложила се да је Макензен био најбољи избор.Удружена операција била је успешна за централне силе док су се Руси повукли из Пољске.

Макензен на источном фронту

Макензен у хусарској униформи

Макензенова офанзива на Србију

Немачка 11. армија, аустроугарска 3. армија и бугарска 1. армија у октобру 1915. кренуле су у поход на Србију. Поход је сломио велики број српских отпора, али не и српску војску која се повукла у Албанију. Када се Макензен вратио у Беч, дочекала је свечана вечера и одликован је Крстом за војне заслуге 1. класе са дијамантима. Пре похода Макензен је одржао говор: Ви не полазите ни на италијански, ни на руски, ни на француски фронт. Ви полазите у борбу против новог непријатеља, опасног, жилавог, храброг и оштрог. Ви полазите на српски фронт и Србију, а Срби су народ који воли слободу и који се бори и жртвује до посљедњег. Пазите да вам овај мали непријатељ не помрачи славу и не компромитује досадашње успехе.

Последње године каријере

Макензен се повукао из војске до 1920. године. Током избора 1932. године, Макензен је подржао Паула фон Хинденбурга против Адолфа Хитлера, Макензену у октобру 1935. додијелила бранденбуршки посјед у Брисову у знак признања за његове заслуге. Аугуст фон Макензен умро је 8. новембра 1945. године у 95. години живота.

Макензенов потпис

# data[].attributes.attachment_link.title
VINTAGE PHOTO ALBUM by Petar Cupkovic on Genially

# data[].attributes.attachment_link.description
Аугуст фон Макензен Петар Чупковић Место Рођења Макензен је рођен у Хаус Лајпницу, у пруској покрајини Саксонији, 6. децембра 1849. године. Тросин, место где се родио Аугуст фон Макензен Каријера пре 1. светског рата Отац га је 1865. послао на реалну гимназију. Војну службу је започео 1869. године као добровољац.

# data[].attributes.attachment_link.title
CHALK & BLACKBOARD PRESENTATION by Andrea Spasojevic on Genially

# data[].attributes.attachment_link.description
Discover more about CHALK & BLACKBOARD PRESENTATION ✌️ - Presentation

# data[].attributes.attachment_link.title
HISTORY PRESENTATION III by Sara Kovacevic on Genially

# data[].attributes.attachment_link.description
Discover more about HISTORY PRESENTATION III ✌️ - Presentation

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Војвода Петар Бојовић

Старт

This paragraph is ready to hold stunning creativity, experiences and stories.

Сашка Јевтић VII3

војвода Бојовић

Петар Бојовић је био српски и југословенски војвода.Датум рођења: 16.07.1858.Место рођења:Мишевићи код Нове Вароши, Османско царствоНадимак: Пјер

Датум смрти: 19.01.1945. (86 година)Место смрти: Београд, Краљевина ЈугославијаМесто укопа: Ново гробље, Београд

Школа: Војна академија у БеоградуВојска: Српска војска, Српска војска, Југословенска војскаРод: Артиљерија Коњица, Генералштабна струка

+

Lorem ipsum dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.Lorem ipsumdolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.Lorem ipsum dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.Lorem ipsumdolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.

Године службе: 1876-1921Чин: ВојводаКомандант: Српска војска:1. АрмијаТрупе Нове областиПриморски корКоњичка дивизијаМоравска дивизијска областЈугословенска војска:1. Армијска област

Битке/ратови:Први српско-турски ратДруги српско-турски ратСрпско-бугарски ратБитка на СливнициПрви балкански ратКумановска биткаПрилепска биткаБитољска биткаОпсада Скадра (1912-1913)Други балкански ратБрегалничка биткаБитка код КалиманцијаПрви светски ратПрва аустроугарска офанзива на Србију

Церска биткаСремска офанзиваДруга аустроугарска офанзива на СрбијуБитка на ДриниБитка на Мачковом каменуТрећа аустроугарска офанзива на СрбијуТројна инвазија на СрбијуБитка на Овчем ПољуКосовска битка (1915)Солунски фронтБитољска офанзива (1916)Вардарска офанзива (1918)Битка код Доброг ПољаБитка за Ниш (1918)Други светски ратАприлски рат (1941)

Одликовања:Орден Карађорђеве Звезде I редаОрден Белог орла с мачевима I редаОрден Југословенске круне I редаОрден Легије части Велики крстОрден Светог Мауриција и Лазара I редаОрден Таковског крста II редаЖена: Милева Бојовић Деца: Божидар, Војислав, Јелица, Добросав, Рада, РадославРодитељи: Перута Бојовић иРада БојовићПородица:браћа: Илија, Јован, Јефрем, Лукасестра: Милена

+

Lorem ipsum dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.Lorem ipsum dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.Lorem ipsum dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.Lorem ipsum dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.

Учесник је српско-турских ратова током којих је био у штабу Врховне команде, а по завршетку ратова постао је водник батерије у Београду. После српско-бугарског рата постао је водник коњице, а затим је 1891. положио испит и добио чин капетана. Истовремено је постављен за вршиоца дужности начелника Штаба Моравске дивизије у Нишу, где је остао пет година. Мењао је неколико дужности све до избијања Балканских ратова 1912. године, када је био командант Коњичке дивизије.

У Првом балканском рату Бојовић је био начелник Штаба Прве армије од октобра 1912. године. Истакао се током Кумановске и Битољске битке, после којих је добио чин генерала. По окончању Првог балканског рата, на његов предлог, а уз подршку војводе Путника, склопљен је савез са Грчком, као противтежа опасности која је тада долазила од Бугарске. У Другом балканском рату био је начелник Штаба Прве армије која је однела победу у бици на Брегалници, а после рата био је командант трупа Нових области на Косову и Македонији.

Step 3

Step 4

r sit amet.

+

Lorem ipsumLorem ipsum dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.Lorem ipsumdolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.Lorem ipsum dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.Lorem ipsumdolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.

Lorem ipsum dolor sit amet ergo sum, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy. Lorem ipsum dolor sit amet, set nonummy nibh euismod tincidunt ut.

У Првом светском рату је био командант Прве армије. Учествовао је у завршним операцијама Церске битке, а по ослобађању Шапца, са овом јединицом форсирао је, почетком септембра, Саву и продро у Срем. Бива рањен у глежањ, па је смењен са места команданта. Од новембра 1914. до новембра 1915. године генерал Бојовић је био на располагању, када је због Тројне офанзиве, опет реактивиран. Опет је постао командант трупа Нових области и успео је да пружи отпор непријатељу, док се српска војска повлачила ка Косову. Када је донета одлука да се трупе повлаче ка Албанији, Бојовић је тада (децембар 1915.) постављен за начелника Врховне команде. Поднео је оставку начелника Врховне команде 19. јуна 1918. године, због неслагања око проширења Солунског фронта. Затим је опет постављен за команданта Прве армије, којом је командовао и у бици код Доброг поља. Због ратних заслуга 13. септембра 1918. добио је чин војводе

Lorem ipsum dolor sit amet ergo sum, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy. Lorem ipsum dolor sit amet, set nonummy nibh euismod tincidunt ut.

Lorem ipsum dolor sit amet.

+

Lorem ipsum(xx-xx):dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.Lorem ipsumdolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.

Lorem ipsum dolor sit amet.

+

Lorem ipsum(xx-xx):dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.Lorem ipsumdolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.

.

+

Lorem ipsum(xx-xx):dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.Lorem ipsumdolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.

+

Lorem ipsum(xx-xx):dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.Lorem ipsumdolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.

После рата постао је командант Прве армијске области и на тој функцији је остао до децембра 1920. године. Именован је начелником Главног генералштаба војске Краљевине СХС у јануару 1921. године. Децембра исте године стављен на располагање, а убрзо и пензионисан. Враћен је у службу 1941. и постављен за Врховног инспектора целокупне војне силе Југославије. Током Априлског рата именован је по уставу, услед малолетности краља Петра II, за помоћника врховног команданта краљевске југословенске војске да би после капитулације војске сам себи одредио кућни притвор у коме је био све до краја рата. Преминуо је у дубокој старости.

Одликован је Орденом Југословенске круне првог реда (1930. године), Орденом Карађорђеве звезде првог реда (1933. године) и француским Орденом Легије части (1936. године). Носилац је многобројних највиших српских и савезничких одликовања. Уврштен је у ред највећих војсковођа Првог светског рата и српске ратне историје.

+

Lorem ipsum(xx-xx):dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.Lorem ipsumdolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.

Lorem ipsum dolor sit amet.

+

Lorem ipsum(xx-xx):dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.Lorem ipsumdolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.

Lorem ipsum dolor sit amet.

+

Lorem ipsum(xx-xx):dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.Lorem ipsumdolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.

Lorem ipsum dolor sit amet.

+

Lorem ipsum(xx-xx):dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.Lorem ipsumdolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut.

Хвала на пажњи!

# data[].attributes.attachment_link.title
HISTORY PRESENTATION III by Saska Jevtic on Genially

# data[].attributes.attachment_link.description
Војвода Петар Бојовић Старт This paragraph is ready to hold stunning creativity, experiences and stories. Сашка Јевтић VII3 војвода Бојовић Петар Бојовић је био српски и југословенски војвода.Датум рођења: 16.07.1858.Место рођења:Мишевићи код Нове Вароши, Османско царствоНадимак: Пјер Датум смрти: 19.01.1945.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
војвода Степа СТЕПАНОВИЋ

Сара Ковачевић 7/3

СТЕПА СТЕПАНОВИЋ

Степан Степа Степановић рођен је 11. марта 1856. године у селу Кумодраж а умро 27. априла 1929. године у Чачку. Основну школу завршио је у Кумодражу а након тога завршава пет разреда гимназије у Београду. Док је похађао гимназију, радио је и као послужитељ. После гимназије уписује се у Артиљеријску школу (коју је похађао и Живојин Мишић) али је прекида због српско-турског рата. Због своје крхке грађе, родитељи одлучују да га школују ( у то време родитељи су школовали само једно дете, због мањка финансијских средстава). Претпоставља се да је у рат отишао јер је био вођен идејом о ослобађању од Турака.

Када је завршио другу годину, сви питомци су распоређени по дивизијским штабовима а Степа је распоређен шумадијској дивизији а онда се, као командир вода истакао у бојевима код Курилова, Шиљеговца, Крушевца. У бици на Ђунису, био је ордонанс пуковника Ђуре Хорватовића. Истакао се преузевши команду над растуреним батаљанима и успео да задржи положај.Крајем 1876. године, одликован је Сребрном медаљом за храброст а крајем исте године добио и чин пешадијског потпоручника и постао ордонанс Тимочког корпуса.

Други српско-турски рат, који је почео 01. децембра 1877. започео је као водник комбинованог Крагујевачког батаљона. Учествовао је у мањим борбама око Беле Паланке, а 14. децембра је добио команду над обилазним одредом Добродолских висова. Бочном ватром по Нишору је успео да онемогући оптанак Турака у Пироту, а због тога што је први на челу свог одреда 15. децембра улетео у турски ров, одликован је руским Орденом Светог Станислава са мачевима III реда.

У току рата је у више наврата је добијао самосталну команду, успешно извршавајући задатке. За учешће у рату је одликован Орденом таковског крста V реда.

Српско-Бугарски рат

Једини значајан успех српске војске за време битке код Сливнице десио се управо захваљујући Степи Степановићу. Заједно је, са Шумадијском дивизијом 1885. године напао село Врапче, што је натерало Бугаре на повлачење а неколико дана касније, нападају већ ослабљене Бугаре у Сливници. После рата, враћа се у Крагујевац, где добија чин Пешадијског капетана друге класе и стиче право да полаже испит за чин Генералштабног капетана прве класе. У тај чин је унапређен наредне године 1889. године.

У Првом балканском рату са Турцима 1912. као командант Друге армије добио је за задатак да одржава везу и сарађује са Бугарима Након победе над Турцима на Вардарском бојишту поразио Турке на Црном врху заузевши према утврђеном плану Криву Паланку и Кратово. После Кумановске битке Друга армија је под командом Степе Степановића је послата на Једрене, да помогне Бугарима и учествовала је у заузимању Једрена26. марта 1913. године, што представља њен највећи успех. Тада је заробљена скоро сва непријатељска војска.

Пошто је објављена мобилизација у Првом светском рату, како се у то време начелник Главног генералштаба Радомир Путник налазио на бањском лечењу у Глајхембергу у Немачкој, постављен је за заступника начелника Штаба Врховне команде.

Друга армија, као најјача оперативна група на челу са њим извела сложен марш-маневар на Церу у борбама у ноћи између 15-28. и 16-29. августа потукавши аустроугарску војску, која је већ 19. августа до 1. септембра 1914. почела да се повлачи. Својим присуством на најугроженијим местима војвода Степа је обједињавао помоћ свих дивизија, што је пресудно утицало на ток битке и добијање Церске битке. Већ 20. августа па до 2. септембра додељен му је чин Бојводе, највиши чин у српској војсци. Ценећи његове заслуге, престолонаследник Александар, је допутовао у Богатић, где се налазио штаб, како би му лично саопштио одлуку о додели чина. Тако је Степа Степановић постао други српски војвода, после Радомира Путника.

У бици на Дрини, септембра 1914. Друга армија је онемогућила 5. аустроугарској армији да пређе Дрину, на фронту од Шапца до Лешнице и добила је напад Комбинованог корпуса. Током септембра и октобра посебно су биле тешке рововске борбе у мочварним пределима Мачве Услед недостатка артиљеријске муниције и губитака које им је задала непријатељска артиљерија, Друга армија је била принуђена да се повуче на положаје према Церу.

У Колубарској бици од 19. до 25. новембра значајан допринос Друге армије под његовим руководством је био у спречавању опкољавања српске војске, не дозволивши Аустроугарској армији да крене на Љиг и округ Лазаревца. У општој офанзиви, задатак Друге армије је био да изврше напад код Уба и Словца. Друга армија је пробила фронт 5. аустроугарске армије 13. децембра код Граца и Таламбаса и у садејству са Трећом армијом и Одбраном Баограда приморала непријатеља да се преко Саве повуче у Срем.

После Колубарске битке, наступило је затишје, све до августа 1915. Период затишја је Друга армија провела у околини Младеновца, а затим је пребачена на пиротско бојиште. Уледило је повлачење српске војске на Крф, преко Албаније. На Крфу је извршена реорганизација, али је Степа Степановић остао и даље командант Друге армије.

# data[].attributes.attachment_link.title
HISTORY PRESENTATION III by Sara Kovacevic on Genially

# data[].attributes.attachment_link.description
војвода Степа СТЕПАНОВИЋ Сара Ковачевић 7/3 СТЕПА СТЕПАНОВИЋ Степан Степа Степановић рођен је 11. марта 1856. године у селу Кумодраж а умро 27. априла 1929. године у Чачку. Основну школу завршио је у Кумодражу а након тога завршава пет разреда гимназије у Београду. Док је похађао гимназију, радио је и као послужитељ.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Живојин мишић

Петар Чупковић 7-3

Војвода Живојин Мишић биографија

Место рођења

Живојин Мишић се родио у Струганику у Кнежевини Србији 19. јула 1855. године.

Кућа у којој се родио Живојин Мишић

Прва ратна искуства

На самом почетку каријере био је учесник у српско-турским ратовима 1876-1878. године. У тим ратовима стекао је своја прва ратна искуства. Завршио је артиљеријску школу и Аустро-угарску школу гађања. Након мајског преврата 1903.. године био је приморан да се пензионише у чину генералштабног пуковника. Поново је активиран 1909. године током анексионе кризе.

Живојин Мишић као млад

Мишић у балканским ратовима

У балканским ратовима је био помоћник начелника штаба Врховне команде,генерала Путника, такође је сарађивао у планирању и руковођењу операција против турске војске. После битке код Куманова унапређен је у чин генерала. У другом балканском рату истакао се у бици на Брегалници. Након балканских ратова поново је пензионисан заслугом официра припадника црнеруке.

Војвода Живојин мишић 1914. године

На почетку првог светског рата поново је реактвиран, током колубарске битке генерал Мишић командовао је Првом армијом која је била у јако тешкој ситуацији, али захваљујући његовом знању прва армија се претворила у јединицу која је способна за борбу. Мишић је 4. децембра 1914. године, након победе у колубарској битци, унапређен у чин војводе.

Колубарска битка

Војвода Мишић 1915-1918. године

Након тројне инвазије, у октобру 1915. године, када се српска војска повукла на Косово, Мишић је предложио да се изврши контранапад, овај предлог је одбијен и уследило је повлачење. Након овога отишао је на лечење у Француску. Средином 1916. године поново је постављен за команданта Прве армије која је натерала бугарску војску на повлачење и у бици код Гоничева ослободила Битољ. У јуну 1918. године постављен је за начелника врховне команде. У септембру исте године командовао је српском војском на солунском фронту и за 2 ипо месаца ослобођена је Краљевина Србија. Британски краљ Џорџ V га је наградио титулом енглеског витеза бакалауреја.

Место смрти

Војвода Живојин Мишић умро је у Београду 20. јануара 1921. године у Краљевини Срба, хрвата и Словенаца.

Гробље где је сахрањен Живојин Мишић

ХВАЛА

На пажњи

# data[].attributes.attachment_link.title
VINTAGE PHOTO ALBUM by Petar Cupkovic on Genially

# data[].attributes.attachment_link.description
Живојин мишић Петар Чупковић 7-3 Војвода Живојин Мишић биографија Место рођења Живојин Мишић се родио у Струганику у Кнежевини Србији 19. јула 1855. године. Кућа у којој се родио Живојин Мишић Прва ратна искуства На самом почетку каријере био је учесник у српско-турским ратовима 1876-1878. године.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Сећање на Војводу Путника

али је касније променио интересовања у правцу генералштабне службе. Од 1886. до 1889. године био је начелник обавештајног, а затим оперативног одељења главног генералштва. Пензионисан је 1896 . после Мајског преврата реактивиран је и постављен за начелника главног генералштва.

Lorem ipsum dolor sit amet, consectetur adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.Consectetur adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.Adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.

Радомир Путник рођен је 12/24. јануара 1847. преминуо је у Ници 17. маја 1917. Био је српски војвода. Током своје богате војничке каријере био је два пута начелни главног генералштва, пет пута министар војни и начелник штаба Врховне команде војске Краљевине Србије у

Балканско Турским ратовима. Као питомац војне академије првобитно се школовао за артиљеријског официра,

Lorem ipsum dolor sit amet

У Првом светском рату био је начелник штаба врховне команде, све до погоршања његове болести 1916. када га је на том месту наследио генерал Петар Бојовић. Током битке на Церу, уз помоћ промоћурног команданта Друге армије Степе Степановића нанео је Аустроугарима велики пораз.Противио се српској офанзиви код Срема . Његова одлука да напусти Београд и скрати фронт за време Колубарске битке је било пресудно, јер је Српска војска добила време да се опорави и одмори. Препорођену српску војску је повео у офанзиву која је нанела одлучујући ударац аустроугарској војсци, након чега је аустроугарска војска потиснута са триторија Србије.

"Ut wisi enim ad minim veniam, quis nostrud exerci tation ullamcorper"

У околностима које су биле веома неповољне по Србију, успео је да организује повлачење преко албанских и црногорских планина, на албанско приморје. Тешко болестан Путник стигао је у Скадар 6. децембра 1915. године, а 9. јануара 1916. је пребачен на Крф где се лечио до септембра исте године. Са Крфа је пребачен у Ницу да настави лечење где је и преминуо.

Lorem ipsum dolor sit amet, consectetur adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.Consectetur adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.Adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.

# data[].attributes.attachment_link.title
Сећење на Војводу Путника by Radmila Eric on Genially

# data[].attributes.attachment_link.description
Сећање на Војводу Путника али је касније променио интересовања у правцу генералштабне службе. Од 1886. до 1889. године био је начелник обавештајног, а затим оперативног одељења главног генералштва. Пензионисан је 1896 . после Мајског преврата реактивиран је и постављен за начелника главног генералштва.

# data[].attributes.attachment_link.title
Повод првог светског рата. by ignjat teodorovic on Genially

# data[].attributes.attachment_link.description
Discover more about Повод првог светског рата. ✌️ - Presentation

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Михаило Тадић 7-4

Узрок првог светског рата

Први светски рат познатији као "Велики рат", трајао је од 1914. године до 1918. године.

Први светски рат

У рату су учествовала два војна савеза:1) Савезници2) Централне силе

Узрок рата

Узрок великог рата су вечити ривалитет иземђу сила у Европи. И такође тежња централних сила новој подели света ( пре свега колонија).

Немачка и Аустроугарска желе да се пробију на исток (блиски и средњи), зато што пут води преко Балкана тј. преко Србије што значи да Србија држи комуникациони правац на Балкану.

Узрок рата је такође био незадовољство балканских држава:1) Србија није добила излаз на море.2) Бугарска није добила целу Македонију.3) Османско царство је изгубило велики број поседа у Европи

србија пред први светски рат ---->

Србија у првом светском рату

Након што је Аустро-угарска објавила рат Србији, почео је први светски рат.Прве године српска војска је успела да победи аустроугарску војску (битка на Церу- Степа Степановић...).

Албанска голгота је повлачење српске војске и српски цивила преко завејаних албанских планина након инвазије централних сила на Србију.

Крај великог рата!

Први светски рат се завршио победом атанте, а човечанство је претрпело огромне људске и материјалне жртве.

У рату је било око 37 милиона жртава, 15 милиона мртвих и 22 милиона рањених, највише је било цивилних жртава.

# data[].attributes.attachment_link.title
Узрок првог светског рата by mihailotados on Genially

# data[].attributes.attachment_link.description
Михаило Тадић 7-4 Узрок првог светског рата Први светски рат познатији као "Велики рат", трајао је од 1914. године до 1918. године. Први светски рат У рату су учествовала два војна савеза:1) Савезници2) Централне силе Узрок рата Узрок великог рата су вечити ривалитет иземђу сила у Европи.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ПРВИ СВЕТСКИ РАТ

НАТАЛИЈИНА РАМОНДА

Први светски рат је трајао од 1914. до 1918. године. Србија је ратовала против Аустроугарске и других Централних сила.

Ишли су по највећем снегу преко Албаније. Хранили су се чиме су стигли. Војник је једном дечаку дао венац рибица да има да поједе по једну рибицу сваки дан. Такође су јели проје, а стављали су снег на лице како не би заспали.

# data[].attributes.attachment_link.title
Први светски рат by Andrea Spasojevic on Genially

# data[].attributes.attachment_link.description
ПРВИ СВЕТСКИ РАТ НАТАЛИЈИНА РАМОНДА Први светски рат је трајао од 1914. до 1918. године. Србија је ратовала против Аустроугарске и других Централних сила. Ишли су по највећем снегу преко Албаније. Хранили су се чиме су стигли. Војник је једном дечаку дао венац рибица да има да поједе по једну рибицу сваки дан.

# data[].attributes.headline
Теодора, 7-4

# data[].attributes.subject
Теодора, 7-4

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Повлачење српске војске преко Албаније

ПОВЛАЧЕЊЕ СРПКЕ ВОЈСКЕ ПРЕКО ЦРНЕ ГОРЕ И АЛБАНИЈЕ.... ДА ЛИ ЋЕ СРПСКА ВОЈСКА ПРЕЖИВЕТИ И ОПОРАВИТИ СЕ ?

ТЕМПЕРАТУРА ПАДА ИПОД О* ....СРПСКИ ВОЈНИЦИ ОСТАЈУ ЗАЛЕЂЕНИ НА ПУТУ ?

ЊИХОВИ ВОЉЕНИ НАДАЈУ СЕ НАЈБОЉЕМ ...

повлачење српске војске преко албаније-временски услови

ПРОЧИТАЈТЕ ВИШЕ НА НАРЕДНОЈ СТРАНИ .

СРПСКА ВОЈСКА ТОКОМ ПОВЛАЧЕЊА ПРЕКО АЛБАНИЈЕ.

ПОВЛАЧЕЊЕ СРПСКЕ ВОЈСКЕ ПРЕКО ЦРНЕ ГОРЕ ....

Највећи део српске војске повлачио се преко Црне Горе. Из Пећи, Чакора и Берана српска војска је стигла до Подгорице. Чамцем преко Скадарског језера, српска војска је стигла до албанског града Скадра.Чакор-планина смрти ,тако су српски војници описивали велике планине.Тада је већ био децембар што је додатно отежало српској војсци.

Да Црна гора није помогла српској војсци до тада би их Албанија све опколила и убила. Врхунац је била Мојковачка битка која се одиграла на Божић и Бадњи дан 1916.Српска војска која се повлачила преко Албаније умирала је због хладноће.Више на следећој страни.

Српски војници који су се повлачили преко Албаније су умирали од глади,исцрпљености и хладноће.. Ко није имао добре цокуле и новац није могао да преживи. Температуре су биле врло ниске ,а српски војници уморни. Они који не могу даље остају на путу и због хладноће и глади су врло брзо умирали..

ТеодораБољевић7-4

Lorem ipsum dolor sit amet, consectetur adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.Consectetur adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.Adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.

Њихови вољени су их чекали да се живи и здрави врате својим породицама.

ОНИ НИСУ ИМАЛИ СВОЈЕ ДЕТИЊСТВО,А КОГА ЈЕ И ИМАО БИЛО ЈЕ ЈАКО ТЕШКО..КАДА СТУБ ЊИХОВЕ ПОРОДИЦЕ(мушкарац) ОДЕ У РАТ ЖЕНА И ДЕЦА СУ ЈАКО ТЕШКО ОПСТАЈАЛА И ЖИВЕЛА...

# data[].attributes.attachment_link.title
ПОВЛАЧЕЊЕ СРПСКЕ ВОЈСКЕ ПРЕКО АЛБАНИЈЕ by Teodora Boljevic on Genially

# data[].attributes.attachment_link.description
Повлачење српске војске преко Албаније ПОВЛАЧЕЊЕ СРПКЕ ВОЈСКЕ ПРЕКО ЦРНЕ ГОРЕ И АЛБАНИЈЕ.... ДА ЛИ ЋЕ СРПСКА ВОЈСКА ПРЕЖИВЕТИ И ОПОРАВИТИ СЕ ? ТЕМПЕРАТУРА ПАДА ИПОД О* ....СРПСКИ ВОЈНИЦИ ОСТАЈУ ЗАЛЕЂЕНИ НА ПУТУ ? ЊИХОВИ ВОЉЕНИ НАДАЈУ СЕ НАЈБОЉЕМ ... повлачење српске војске преко албаније-временски услови ПРОЧИТАЈТЕ ВИШЕ НА НАРЕДНОЈ СТРАНИ .

# data[].attributes.headline
Михаило, 7-4

# data[].attributes.subject
Михаило, 7-4

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Цар Франц Фердинад је данас убијен у Сарајеву у Босни и Херцеговини.

1 од 3

Рат је почео! Аустругарска влада је напала Краљевину Србију.

28. 6. 1914.

РАТ ЈЕ ЗАПОЧЕО!!

28. 6. 1914.

Атентат!

2од 3

Убиство Цара Франца Фердинда се догодило 28. 6. 1914. године у Сарајеву, атентатор је био Гаврило Принцип. Док се Цар Франц Фердинанд возио Сарајевом, дотрчао је Гаврило Принцип и упуцао њега и његову жену Софију Хотек. Цар Франц Фердинанд је дошао у Сарајеву да би смирио ситуацију у држави, али је убијен јер је народ желео независност.

Гаврило Принцип

3од 3

Гаврило Принцип је био Србин из Босне и Херцеговине који је рођен 1894. године. У својој 19. години живота извршио је атентат на Цара Франца Фердинанда. Он је био члан политичко-револуционарног покрета "Млада Босна".

Гаврило Принцип је након атентата ухапшен и суђено му је. Када су га на суђењу упитали зашто је убио цара Франца, он је одговорио:" Народ трпи што је потпуно осиротио, што га сматрају стоком... Ја сам сеоски син, знам како је на селу и зато сам хтео да се осветим и није ми жао. "

# data[].attributes.attachment_link.title
Atentat novine by mihailotados on Genially

# data[].attributes.attachment_link.description
Цар Франц Фердинад је данас убијен у Сарајеву у Босни и Херцеговини. 1 од 3 Рат је почео! Аустругарска влада је напала Краљевину Србију. 28. 6. 1914. РАТ ЈЕ ЗАПОЧЕО!! 28. 6. 1914. Атентат! 2од 3 Убиство Цара Франца Фердинда се догодило 28. 6. 1914. године у Сарајеву, атентатор је био Гаврило Принцип.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Шта је плава гробница?

Плава гробница је назив који се користи за море наспрам обале острва Крфа у које су током Првог светског рата сахрањивани преминули српски војници када на острву Виду више није било места.

Плава гробница

Доласком српски јунака на Крф јако мали број је преживео, много њих је умирало од болести, глади, исцрпљености, повреда које су задобили од албанских племена...

У околини Плаве гробнице Грци нису хтели да пецају рибу и да користе то подручије за плаже у знак поштовања сахрањенима ту.

Поштовање Грка

Доласком српских војника Грци су их лјубазно дочекали и неговали, чак су их примали и у куће да преноће.

Грци као домаћини

Игњат Теодоровић VII-4

Lorem ipsum dolor sit amet, consectetur adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.Consectetur adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.Adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.

# data[].attributes.attachment_link.title
Плава гробница by ignjat teodorovic on Genially

# data[].attributes.attachment_link.description
Шта је плава гробница? Плава гробница је назив који се користи за море наспрам обале острва Крфа у које су током Првог светског рата сахрањивани преминули српски војници када на острву Виду више није било места. Плава гробница Доласком српски јунака на Крф јако мали број је преживео, много њих је умирало од болести, глади, исцрпљености, повреда које су задобили од албанских племена...

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ПРВИ СВЕТСКИ РАТ

Први светски рат је трајао од 1914. до 1918. године.

Краљевина Србија ратовала је против Аустроугарске и других Централних сила од 28. јула 1914. када јој је аустроугарска влада објавила рат па све до капитулације Аустроугарске 3.новембра 1918. године.

Многи Српчићи чак и у часовима најгоре невоље потрудили су се да забележе своје утиске. Говоре како им је било хладно, како су били гладни.

Војник видевши малог и самог дечака пришао му је и дао венац рибица. ,,Узми овај венац рибица и добро чувај, сваког дана поједи само по једну рибицу, затим попиј мало воде или поједи снега пошто је рибица слана. То ће ти бити довољно да издржиш".

+info

Lorem ipsum dolor sit amet, consectetur adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.Consectetur adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.Adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.

Месец дана ишли су по снегу хранећи се само пројом. Спавали су напољу на снегу. Трљали су лице снегом са страхом да се не смрзну, да ту не остану мртви и не постану плен вуковима.

# data[].attributes.attachment_link.title
Први светски рат by Saska Jevtic on Genially

# data[].attributes.attachment_link.description
ПРВИ СВЕТСКИ РАТ Први светски рат је трајао од 1914. до 1918. године. Краљевина Србија ратовала је против Аустроугарске и других Централних сила од 28. јула 1914. када јој је аустроугарска влада објавила рат па све до капитулације Аустроугарске 3.новембра 1918. године. Многи Српчићи чак и у часовима најгоре невоље потрудили су се да забележе своје утиске.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Повод за избијанње Првог светског рата

+info

Lorem ipsum dolor sit amet, consectetur adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.Consectetur adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.Adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.

Lorem ipsum dolor sit amet consectetur

Lorem ipsum dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut laoreet dolore magna aliquam erat volutpat. Ut wisi enim ad minim veniam, quis nostrud exerci tation ullamcorper suscipit lobortis nisl ut aliquip ex ea commodo consequat.Ut wisi enim ad minim veniam, quis nostrud exerci tation ullamcorper

Diam nonummy nibh euismod tincidunt ut laoreet dolore magna.

Lorem ipsum dolor sit

Ut wisi enim ad minim veniam, quis nostrud exerci tation ullamcorper suscipit lobortis nisl ut

Повод за ибијање Првог светског рата јесте убиство Франца Фердинанда !

Lorem ipsum sit

#0120

Lorem ipsum dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit.

Lorem ipsum dolor sit amet consectetur

Убиство Франца Фердинанда

Убиство Франца Фердинанда догодило се 28. јуна 1914. у Сарајеву, када је Гаврило Принцип из групе од шесторице атентатора, чланови организације Млада Босна којима је координирао Данило Илић, убили Аустроугарског престолонаследника надвојводу Франца Фердинанда и његову жену Софију. Политички мотиви убиства су биле жеља за одвајањем Аустроугарске провинције Босна и Херцерговина и њено уједињење у Југославију. Атентат је директно водио до Првог светског рата када је Аустроугарска дала ултиматум Србији, који је она делимично одбила. Аустроугарска је потом објавила рат Србији, што је било окидач за низ објаварата између других европских сила

Убица Франца Феринанда , Гаврило Принцип.

# data[].attributes.attachment_link.title
Повод за избијање Првог светског рата by Uros Bozic on Genially

# data[].attributes.attachment_link.description
Повод за избијанње Првог светског рата +info Lorem ipsum dolor sit amet, consectetur adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Lorem ipsum dolor sit amet

Lorem ipsum dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut Lorem ipsum dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt utLorem ipsum dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut laoreet dolore magna aliquam erat volutpat. Ut wisi enim ad minim veniam, quis nostrud exerci tation ullamcorper suscipit lobortis nisl ut aliquip ex ea commodo consequat euismod tincidunt ut laoreet dolore magna aliquam erat volutpat..

Write abrillianttitle here

Lorem ipsum dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut laoreet dolore magna aliquam eratconsectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut laoreet dolore magna aliquam erat

+info

Lorem ipsum dolor sit amet, consectetur adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.Consectetur adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.Adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.

"Ut wisi enim ad minim veniam, quis nostrud exerci tation ullamcorper"

This is a paragraph of text waiting to be awesome subtitle.

Колубарска битка трајала је од 16. новембра до 15. децембра 1914.

Битка се одигравала око Колубаре, Љига, Сувобора и Маљена и Србије.

Исход битке је српска победа.

Сукобљени су Аустроугарска и Краљевина Србија.

Из Краљевине Србије погинуло је 22000,рањених 92000,19000 несталих.

Subtitle

Колубарска битка

Колубарска битка је најзначајнија битка између војске Србије и Аустроугарске у Првом светском рату.

Вође Краљевине Србије су били Радомир Путник и Живојин Мишић.

Бођа Аустроугарске је Оскар Поћорек.

+info

Lorem ipsum dolor sit amet, consectetur adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.Consectetur adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.Adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.

Наталијина рамонда

Subtitle

Колубарска битка или Сувоборска битка је најзначајнија битка између војске Краљевине Србије и Аустроугарске у Првом светском рату.

Последице Колубарске битке биле су вишеструке. У спољнополитичком погледу победа српске војске у Колубарској бици утицала је на држање суседних држава, у првом реду на држање Бугарске.

You can write a title

This is a paragraph of text waiting to be awesome subtitle.

Последице Колубарске битке биле су вишеструке. Прво. У спољнополитичком погледу победа српске војске у Колубарској бици утицала је на држање суседних држава, у првом реду на држање Бугарске. Аустрофилска бугарска влада вршила је припреме да првом погодном приликом ступи у рат против Србије. Због тога је желела како неуспех руске војске на Галициском фронту, тако и Поћорекову победу у Србији.

Последице Колубарске битке биле су вишеструке. У спољнополитичком погледу победа српске војске у Колубарској бици утицала је на држање суседних држава, у првом реду на држање Бугарске. Аустрофилска бугарска влада вршила је припреме да првом погодном приликом ступи у рат против Србије.

Српска победа утицала је и на став управљача у Грчкој, Турској и Румунији по питању приласка једној или другој зараћеној страни. Она је имала утицаја и на држање Италије. Да је Поћорек прегазио Србију, Италија би се вероватно теже одлучила да ступи у рат на страни Антанте.

# data[].attributes.attachment_link.title
Copy - NEWSPAPER PRESENTATION by Djordje Cvarkov on Genially

# data[].attributes.attachment_link.description
Lorem ipsum dolor sit amet Lorem ipsum dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut Lorem ipsum dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt utLorem ipsum dolor sit amet, consectetuer adipiscing elit, sed diam nonummy nibh euismod tincidunt ut laoreet dolore magna aliquam erat volutpat.

# data[].attributes.headline
Драгољуб, 7-4

# data[].attributes.subject
Драгољуб, 7-4

# data[].attributes.attachment_link.title
Први светски рат by Draza Mihailovic on Genially

# data[].attributes.attachment_link.description
Discover more about Први светски рат ✌️ - Video Presentation

# data[].attributes.headline
Михаела, 7-4

# data[].attributes.subject
Михаела, 7-4

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Сећање на Војводу Путника

али је касније променио интересовања у правцу генералштабне службе. Од 1886. до 1889. године био је начелник обавештајног, а затим оперативног одељења главног генералштва. Пензионисан је 1896 . после Мајског преврата реактивиран је и постављен за начелника главног генералштва.

Lorem ipsum dolor sit amet, consectetur adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.Consectetur adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.Adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.

Радомир Путник рођен је 12/24. јануара 1847. преминуо је у Ници 17. маја 1917. Био је српски војвода. Током своје богате војничке каријере био је два пута начелни главног генералштва, пет пута министар војни и начелник штаба Врховне команде војске Краљевине Србије у

Балканско Турским ратовима. Као питомац војне академије првобитно се школовао за артиљеријског официра,

Lorem ipsum dolor sit amet

У Првом светском рату био је начелник штаба врховне команде, све до погоршања његове болести 1916. када га је на том месту наследио генерал Петар Бојовић. Током битке на Церу, уз помоћ промоћурног команданта Друге армије Степе Степановића нанео је Аустроугарима велики пораз.Противио се српској офанзиви код Срема . Његова одлука да напусти Београд и скрати фронт за време Колубарске битке је било пресудно, јер је Српска војска добила време да се опорави и одмори. Препорођену српску војску је повео у офанзиву која је нанела одлучујући ударац аустроугарској војсци, након чега је аустроугарска војска потиснута са триторија Србије.

"Ut wisi enim ad minim veniam, quis nostrud exerci tation ullamcorper"

У околностима које су биле веома неповољне по Србију, успео је да организује повлачење преко албанских и црногорских планина, на албанско приморје. Тешко болестан Путник стигао је у Скадар 6. децембра 1915. године, а 9. јануара 1916. је пребачен на Крф где се лечио до септембра исте године. Са Крфа је пребачен у Ницу да настави лечење где је и преминуо.

Lorem ipsum dolor sit amet, consectetur adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.Consectetur adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.Adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.

# data[].attributes.attachment_link.title
Сећење на Војводу Путника by Radmila Eric on Genially

# data[].attributes.attachment_link.description
Сећање на Војводу Путника али је касније променио интересовања у правцу генералштабне службе. Од 1886. до 1889. године био је начелник обавештајног, а затим оперативног одељења главног генералштва. Пензионисан је 1896 . после Мајског преврата реактивиран је и постављен за начелника главног генералштва.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ДОЛАЗАК СРПСКЕ ВОЈСКЕ НА КРФ!

+

Lorem ipsum dolor sit amet, consectetur adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.Consectetur adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.Adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.

Од 23. јануара до данашњег дана 23. марта потврђено је 4.847 преминулих!

Шта ли ће српска војска урадити следеће?

Осим 4.847 сахрањених, преко 5000 преминулих није било могуће сахранити па су убачени у Јонско море формирајући новонасталу Плаву гробницу, гробницу наших јунака!

-ВИШЕ О ОВОМЕ НА СЛЕДЕЋОЈ СТРАНИ !!

#0167

-Убацивање српских војника у Јонско море,Плаву гробницу.

23. 3. 1916.ИЗДАЊЕ 167

ДОЛАСКУ СРПСКЕ ВОЈСКЕ НИЈЕ КРАЈ!

До сада знамо да овоме није крај и да се Срби и даље транспортују из Албаније за Крф, а како неки кажу, до априла се може достићи број од 150.000 српских војника на Крфу!

ПРВИ ДОЛАЗАК НА КРФ!

Из поузданих извора сазнајемо, да су велике силе, Француска и Велика Британија стали на нашу страну, знатно олакшавајући боравак српске војске на Крфу. Они су покрили велики део материјалних трошкова!

У ПРВИХ 18 ДАНА ТРАНСПОРТОВАНО ЧАК 135000 ЉУДИ!

Како наш извештач Владислав Петковић Дис каже тренутно је превезено чак 135.000 људи на Крф,и 10.000 на Бизерт!

Како је наведено први дани за нашу војску су били поприлично тешки. Није било одеће, огрева, хране и шаторске опреме за све војнике!

ТРАНСПОРТ ВОЈНИКА СРБИЈЕ

ВРЕМЕНСКЕ ПРИЛИКЕ НИСУ БИЛЕ НА СТРАНИ СРПСКЕ ВОЈСКЕ!

Првих дана након искрцавања, Србе су задесиле ужасне временске прилике. Преморена српска војска, без шатора јуначки је трпела ледену кишу, чак 7 дана!

ОСТРВО ВИДО НАЗВАНО ,,ОСТРВО СМРТИ!!!"

Из најновијих сазнања, острво Видо, надомак Крфа, организовано је као болница за рађене војнике на Крфу! Због препуњености болнице, а доста нових рањених, углавном су то били најмлађи војници, нажалост преминули су морали бити бачени у море. Острво Видо је по томе названо ,,Острво смрти", а део Јонског мора, који окружује острво Видо названо је ,,Плава гробница"! И даље нема никаквих назнака у смањењурањених војника који се доводе у болницу, док се проценат смртности спустио за 3% у задњих 10 дана!

ХВАЛА НА ЧИТАЊУ И ВИДИМО СЕ У НОВОМ ИЗДАЊУ!

ИВАН ПЕТКОВИЋ VII4

# data[].attributes.attachment_link.title
НОВИНЕ ДОЛАЗАК СРПСКЕ ВОЈСКЕ НА КРФ by Ivan Petkovic on Genially

# data[].attributes.attachment_link.description
ДОЛАЗАК СРПСКЕ ВОЈСКЕ НА КРФ! + Lorem ipsum dolor sit amet, consectetur adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur.

# data[].attributes.headline
Исидора, 7-3

# data[].attributes.subject
Исидора, 7-3

# data[].attributes.attachment_link.description
ПРВИ СВЕТСКИ РАТКРФ-ОСТРВО СПАСА И УЗДИГНУЋА ПОСРНУЛЕ СРБИЈЕУ Првом светском рату, српска војска је била принуђена да се повуче преко Албаније и Црне

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ПРВИ СВЕТСКИ РАТ

Наталијина рамонда је цвет који се носи као симбол Дана примирја.

Први светски рат трајао је од 1914. до 1918. године. Краљевина Србија је ратовала против Аустроугарске и других Централних сила.

Узрок Првог светског рата јесте нова колонијална подела света. Ишли су преко Албаније у току зиме по снегу и леду и смрзавали су се.

Јели су проју и имали су венац рибица за сваки дан. Стављали су снег на лице како не би били уморни.

Title 1

КРАЈ

Лена Петровић VII-3

# data[].attributes.attachment_link.title
Први светски рат by Lena Petrovic on Genially

# data[].attributes.attachment_link.description
ПРВИ СВЕТСКИ РАТ Наталијина рамонда је цвет који се носи као симбол Дана примирја. Први светски рат трајао је од 1914. до 1918. године. Краљевина Србија је ратовала против Аустроугарске и других Централних сила. Узрок Првог светског рата јесте нова колонијална подела света.

# data[].attributes.attachment_link.title
Церска битка

# data[].attributes.attachment_link.description
Церска биткаБитка је отпочела ноћас на планини Цер, када су делови српске комбиноване дивизијеI наишли на аустроугарске извиђаче улогорене на падинама

# data[].attributes.headline
Матија и Огњен пишу о Првом светском рату

# data[].attributes.subject
Матија и Огњен пишу о Првом светском рату

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Први светски рат

+Први светски рат је шести најсмртоноснији конфликт у историји човечанства. Операција пресађивања коже је измишљена током Првог светског рата. Ратовало се на сваком океану и скоро на сваком континенту, али су се у Европи одржавале најжешће битке.

Lorem ipsum dolor sit amet, consectetur adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.Consectetur adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.Adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.

Место рата: Европа, Африка, Пацифик, Атлантик, Индијски океан, Блиски исток.

О Првом светском рату

Први светски рат је трајао од 1914. до 1918. Непосредни повод за Први светски рат је био сарајевски антентат. Међутим, узроци су били дубљи.

Матија Ераковић

Степа Степановић

Био је српски и југословенски војвода. Учесник је српско-турских ратова. Живео је од 1856. године до 1929. Родио се код Београда (Кумодраж). Умро је у Чачку.

Биографија

Био је српски и југослвенски војвода (фелдмаршал). Родио се 1855, у Струганику. Умро је 1921, у Београду. Огњен Крсманић

Живојин Мишић

Најзначајније личности Првог светског рата

Радомир Путник

Владимир Кондић

Дража Михаиловић

Петар Бојовић

Матија Ераковић

У Првом светском рату је био комадант Прве армије. Истакао се током Кумановске битке и Битољске битке. Родио се 1858. код Нове Вароши, а умро је 1945. у Београду.

Радомир Путник

Петар Бојовић

Био је познат и као Чича Дража. Био је у вођеним ратовима српски војник. Једно време је служио у Краљевој гарди. Рођен је у Ивањици 1893, а умро је у Београду 1946.

Дража Михаиловић

Био је српски војвода (фелдмаршал). Био је два пута начелник Главног генералштаба. Код битке на Церу, уз помоћ Друге армије коју је предводио Степа Степановић, победио је Аустроугаре. Рођен је 1847, а умро је 1917. Огњен Крсманић

Владимир Кондић

Учествовао је у Српско-бугарском рату, у балкансим ратовима и у Првом светском рату. Потомак је Конде Бимбаше из Првог српског устанка. Родио се 1863. у Београду, а умро је 1940. године у Београду.

+info

Lorem ipsum dolor sit amet, consectetur adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.Consectetur adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.Adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua. Ut enim ad minim veniam, quis nostrud exercitation ullamco laboris nisi ut aliquip ex ea commodo consequat. Duis aute irure dolor in reprehenderit in voluptate velit esse cillum dolore eu fugiat nulla pariatur. Excepteur sint occaecat cupidatat non proident, sunt in culpa qui officia deserunt mollit anim id est laborum.

Српске последице Првог светског рата.

Матија Ераковић

Саме последице Првог светског рата су језиве, у Србији народ је гинуо да преживи, а већина није успела, то је тужно и само њихово ,,преживљавање" је десет пута горе од Корона вируса. Границе у Европи су се промениле, и, наравно, цео свет је био у економској кризи, што је представљао светски, а посебно европски проблем. Хвала Вам на читању новина!

# data[].attributes.attachment_link.title
Matija_Ognjen by Mirjana Erakovic on Genially

# data[].attributes.attachment_link.description
Први светски рат +Први светски рат је шести најсмртоноснији конфликт у историји човечанства. Операција пресађивања коже је измишљена током Првог светског рата. Ратовало се на сваком океану и скоро на сваком континенту, али су се у Европи одржавале најжешће битке. Lorem ipsum dolor sit amet, consectetur adipiscing elit, sed do eiusmod tempor incididunt ut labore et dolore magna aliqua.

# data[].attributes.attachment_link.title
ПРВИ СВЕТСКИ РАТ

# data[].attributes.attachment_link.description
први светски ратСара Ковачевић VII/3✤Први светски рат одиграо се 28. јуна 1914. и трајао све до 11. новембра 1918. године. У рату је учествовала већин

# data[].attributes.headline
Истраживачки задаци и упутства

# data[].attributes.subject
Истраживачки задаци и упутства

# data[].attributes.attachment_link.title
Истраживачки-задаци

# data[].attributes.headline
Ова презентација требало би да ти помогне да боље разумеш песму "Плава гробница"

# data[].attributes.subject
Ова презентација требало би да ти помогне да боље разумеш песму "Плава гробница"

# data[].attributes.attachment_link.title
Плава гробница

# data[].attributes.attachment_link.description
Плава гробница Милутин Бојић Милутин Бојић Плава гробница Острво Видо - острво смрти Први светски рат Албанска голгота Subtopic 1 Непознате речи: * опело - читање молитве над мртвима * Прометеј - титан у старогрчкој митологији * мрц - мртвац * корифеји - предводници слободарског

# data[].attributes.attachment_link.title
Међу својима (1)

# data[].attributes.attachment_link.title
ПЛАВА ГРОБНИЦА

# data[].attributes.attachment_link.title
Плава гробница

# data[].attributes.attachment_link.title
Међу својима

# data[].attributes.attachment_link.title
Плава гробница

# data[].attributes.attachment_link.title
Мећу својима

# data[].attributes.attachment_link.title
МЕЂУ СВОЈИМА (1)

# data[].attributes.attachment_link.title
Плава гробница

# data[].attributes.attachment_link.title
ПЛАВА ГРОБНИЦА (1)

# data[].attributes.headline
Драгана, 7-3

# data[].attributes.subject
Драгана, 7-3

# data[].attributes.attachment_link.title
Међу својима

# data[].attributes.headline
Јован, Петар, Петар и Страхиња су били креативни. Направили су кратак анимирани филм.

# data[].attributes.subject
Јован, Петар, Петар и Страхиња су били креативни. Направили су кратак анимирани филм.

# data[].attributes.attachment_link.description
Get access to files anywhere through secure cloud storage and file backup for your photos, videos, files and more with Google Drive.

# data[].attributes.headline
Исидора, 7-3

# data[].attributes.subject
Исидора, 7-3

# data[].attributes.attachment_link.title
Плава гробница

# data[].attributes.headline
Исидора, 7-3

# data[].attributes.subject
Исидора, 7-3

# data[].attributes.attachment_link.title
МЕЂУ СВОЈИМА

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
МЕЂУ СВОЈИМА

ВЛАДИСЛАВ ПЕТКОВИЋ ДИС

ВЛАДИСЛАВ ПЕТКОВИЋ ДИС

ВЛАДИСЛАВ ПЕТКОВИЋ ДИС РОЂЕН ЈЕ У ЗАБЛАЋУ, КОД ЧАЧКА 1880. ГОДИНЕ, А НЕСРЕЋНО ЈЕ СТРАДАО КОД ОСТРВА КРФ, У ГРЧКОЈ. ПОРЕД ТОГА ШТО ЈЕ БИО ПЕСНИК, БИО ЈЕ ТАКОЂЕ УЧИТЕЉ, ЦАРИНИК И НОВИНАР - ИЗВЕШТАЧ СА ФРОНТА.

КЊИЖЕВНИ РОД : ЛИРИКАКЊИЖЕВНА ВРСТА : ЕЛЕГИЈАВРСТА СТИХА : ДВАНАЕСТЕРАЦВРСТА СТРОФЕ : КАТРЕНВРСТА РИМЕ : УКРШТЕНА

ПЕСНИК СПОМИЊЕ КАКО МУ ЈЕ У СРЦУ ПОНОЋ, ЗАТО ШТО ЈЕ ТУЖАН, УСАМЉЕН, ДАЛЕКО ОД СВОЈЕ ПОРОДИЦЕ И КУЋЕ.

НЕКО КОМЕ ЈЕ У СРЦУ ПОНОЋ СЕ ОСЕЋА ТУЖНО, УСАМЉЕНО И У НАЈГОРЕМ СЛУЧАЈУ ДЕПРЕСИВНО, КАО И ПЕСНИК.

СИМБОЛИКА РЕЧИ ПОНОЋ ЈЕСТЕ ТАМА, ТУГА.

ПЕСНИК ЧЕСТО МЕЊА ПРВО И ДРУГО ЛИЦЕ ПРИПОВЕДАЊА КАКО БИСМО ОСЕТИЛИ ЊЕГОВА ОСЕЋАЊА, ТУГУ, МИСЛИ.

ЛИРСКИ СУБЈЕКАТ СЕ ОБРАЋА НАМА.

ОВРАЋА СЕ ВОЉЕНОЈ ЖЕНИ СА РЕЧИМА ,,МОЈА ЛЕПА ЗВЕЗДА,МАЈКА И РОБИЊА". У СТИХУ ,,У МОМ СРЦУ ПОНОЋ. У ЊОЈ КАТКАД ТИЊА", МОЖЕМО ПРИМЕТИТИ ПЕРСОНИФИКАЦИЈУ.

ЛИРСКИ СУБЈЕКАТ МИСЛИ ДА СРБИЈА И ДАЉЕ ЖИВИ, ТЕ ГА НАЗИВА ПРЕДЕЛЕ МЛАДИ. ОЖИВЕЛЕ СУ ВОДЕ, ЂУРЂЕВАК И РУЖЕ.

У СРБИЈИ ЈЕ ПРОЛЕЋЕ.

,,И МИРИШЕ ЗЕМЉА КОЈА СТАЛНО РАСТЕ У ГРОБ И ТИШИНУ" ЛИРСКИ СУБЈЕКАТ ПРИЧА О СРБИЈИ, ЊЕГОВОЈ ОТАЏБИНИ, КОЈА ИЗ ЛЕПЕ СРЕЋНЕ ЗЕМЉЕ ПОСТАЈЕ ГРОБ И ТИШИНА. ПОСТАЈЕ ДЕПРЕСИВНА ДРЖАВА ПУНА РАТА.

НАЗИВА УЛИЦЕ ,,УЛИЦАМА СТРАХА", ЗАТО ШТО СЕ ЉУДИ ПЛАШЕ ДА ИЗАЂУ НА УЛИЦЕ, ЗБОГ ТОГА ШТО ЈЕ РАТ, И ПЛАШЕ СЕ ЗА СВОЈ ЖИВОТ.

ЖЕНУ ЛИРСКОГ СУБЈЕКТА МУЧЕ МИСЛИ, КАКО ЈЕ ЊЕН МУЖ. ПЛАШИ СЕ ЗА ЊЕГА, ЗАТО ШТО ЈЕ У РАТУ, ТЕ ЈЕ КОНСТАНТНО ИЗЛОЖЕН ОПАСНОСТИ, И ЗАТО СЕ ОНА ПЛАШИ, ДА ЛИ ЋЕ СЕ ЊЕН МУЖ И ОТАЦ ЊЕНОГ ДЕТЕТА, ВРАТИТИ КУЋИ.

ЖЕНИ ЛИРСКОГ СУБЈЕКТА ДАЈЕ СНАГУ ЊЕНО ДЕТЕ.

ЊЕНО ДЕТЕ ПОЈАЧАВА ЊЕНУ БОЛ, ЗАТО ШТО ПРИМЕЋУЈЕ ДА ДЕТЕ УОПШТЕ НЕМА ПРЕДСТАВУ ШТА МОЖЕ ДА СЕ ДЕСИ ЊЕГОВОМ ОЦУ, ТЕ ПОЈАЧАВА ЊЕНУ ЗАБРИНУТОСТ, А САМИМ ТИМ И БОЛ.

ПЕСМА СЕ ЗОВЕ „МЕЂУ СВОЈИМА" ЗАТО ШТО СЕ ЛИРСКИ СУБЈЕКАТ НАЛАЗИ У ЊЕМУ НЕПОЗНАТОМ МЕСТУ ДАЛЕКО ОД ДОМА И ПОРОДИЦЕ. ЊЕГОВА НАЈВЕЋА ЖЕЉА ЈЕСТЕ ДА ИХ ОПЕТ ВИДИ. ОСЕЋА СВОЈ КРАЈ, ЗАТО ШТО СЕ СИТУАЦИЈА ЧИНИ СВЕ СТРАШНИЈОМ.

ХВАЛА!

# data[].attributes.attachment_link.title
АНАЛИЗА МЕЂУ СВОЈИМА by Ivan Petkovic on Genially

# data[].attributes.attachment_link.description
МЕЂУ СВОЈИМА ВЛАДИСЛАВ ПЕТКОВИЋ ДИС ВЛАДИСЛАВ ПЕТКОВИЋ ДИС ВЛАДИСЛАВ ПЕТКОВИЋ ДИС РОЂЕН ЈЕ У ЗАБЛАЋУ, КОД ЧАЧКА 1880. ГОДИНЕ, А НЕСРЕЋНО ЈЕ СТРАДАО КОД ОСТРВА КРФ, У ГРЧКОЈ. ПОРЕД ТОГА ШТО ЈЕ БИО ПЕСНИК, БИО ЈЕ ТАКОЂЕ УЧИТЕЉ, ЦАРИНИК И НОВИНАР - ИЗВЕШТАЧ СА ФРОНТА.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Милутин бојић

,,Плава гробница"

Почни

САДРЖАЈ

1.О МИЛУТИНУ БОЈИЋУ

2.О ПЛАВОЈ ГРОБНИЦИ

3.ПЕСМЕ БОЛА И ПОНОСА

4.ПРВА ЦЕЛИНА

5.ПРВА ЦЕЛИНА

6.ДРУГА ЦЕЛИНА

7.ТРЕЋА ЦЕЛИНА

8.КРАЈ

мИЛУТИН БОЈИЋ

Милутин Бојић (19. мај 1892 - 8. новембар 1917) рођен је у Београду, у породици која се доселила из Босне мало пре Првог српског устанка. Осим тога што је био српски песник, Милутин је такође био драмски писац, књижевни критичар, позоришни рецензент и српски војник у Првом светском рату. дана 8. новембра 1917. године преминуо је после дугог и тешког боловања од милијарне туберкулозе, у Солуну.

књижевни род : лирика књижевна врста : родољубива песма врста строфе : катрен врста стиха : четрнаестерац врста риме : укрштена

ПЕСМА ,,ПЛАВА ГРОБНИЦА" НАЛАЗИ СЕ У ЗБИРЦИ ПЕСАМА ,,ПЕСМЕ БОЛА И ПОНОСА", ОВА ЗБИРКА ПЕСАМА СЕ ЗОВЕ ,,ПЕСМЕ БОЛА И ПОНОСА" ЗАТО ШТО ПЕСМЕ У ОВОЈ ЗБИРЦИ ГОВОРЕ О БОЛУ КОЈИ СУ ПРЕЖИВЕЛИ НАШИ ВОЈНИЦИ, И ПОНОСУ КОЈИ НОСЕ ЈЕР СУ ПОСТАЛИ ЈУНАЦИ СРБИЈЕ.

ПЕСМЕ БОЛА И ПОНОСА

ПЛАВА ГРОБНИЦА ЈЕСТЕ ДЕО ЈОНСКОГ МОРА, ПОРЕД ОСТРВА КРФ У КОГ СУ БАЦАЛИ ВОЈНИКЕ ПОСЛЕ СМРТИ, ТЕ ФОРМИРАЈУЋИ ГРОБНИЦУ.

+

ПРОМЕТЕЈ ЈЕ ГРЧКИ БОГ, ПОЗНАТ КАО НАЈВЕЋИ ПРИЈАТЕЉ И ДОБРОЧИНИТЕЉ ЉУДИМА. НАКОН ШТО ЈЕ ЗЕВС БИО ПРЕВАРЕН, ОН ЈЕ ЉУДИМА УСКРАТИО ВАТРУ, ДОК ЈЕ ПРОМЕТЕЈ САКРИО ОГАЊ У ТРСЦИ И ДАО ГА ЉУДИМА НА ЗЕМЉИ.ЗЕВС ГА ЈЕ ЗБОГ ТОГА ОКОВАО ТВРДИМ ЛАНЦИМА У ДАЛЕКОЈ СКИТСКОЈ ЗЕМЉИ

ПЕСНИК УПОТРЕБОМ ГЛАГОЛСКОГ ОБЛИКА ИМПЕРАТИВА УСПЕВА ДА НАМ ПРЕНЕСЕ ОСЕЋАЈ ЗАПОВЕДНОГ НАЧИНА ГОВОРА.

ПРВА целина

+

РЕФРЕН ЈЕ СТИХ, ДЕО СТИХА ИЛИ ГРУПА СТИХОВА КОЈА СЕ НАЈЧЕШЋЕ У ПРАВИЛНИМ ИНТЕРВАЛИМА ПОНАВЉА, ЧИМЕ СЕ ПОСТИЖЕ РИТМИЧКОЈ ОРГАНИЗАЦИЈИ ПЕСМЕ.У ПЕСМИ ,,ПЛАВА ГРОБНИЦА" СТИХ ,,СТОЈТЕ,ГАЛИЈЕ ЦАРСКЕ" СЕ ПОНАВЉА ТОКОМ ЦЕЛЕ ПЕСМЕ.

ОПЕЛО ЈЕСТЕ ЦРКВЕНИ ОБРЕД ПРАЋЕН ПОЈАЊЕМ И ЧИТАЊЕМ МОЛИТВИ НАД ПРЕМИНУЛИМ.ПЕСНИК У ПЕСМИ СПОМИЊЕ КАКО ДРЖИ ОПЕЛО НАД СВЕТОМ ВОДОМ, ПЛАВОМ ГРОБНИЦОМ, ЗАТО ШТО ТУ ПОЧИВАЈУ СРПСКИ ВОЈНИЦИ, ЈУНАЦИ. У СТИХУ ,,ЛЕЖИ БРАТ ДО БРАТА", ПЕСНИК ОПЕВА КАКО, ИАКО НИСУ РОД, ЗБОГ ТОГА ШТО СУ УЈЕДИЊЕНИ, ДАЛЕКО ОД СВОЈЕ КУЋЕ И ОД СВОЈИХ ПОРОДИЦА, БРАНЕ СВОЈУ ДОМОВИНУ, СРБИЈУ, И ЗАТО СУ СРПСКИ ВОЈНИЦИ БРАЋА.

ПЕСНИК О СРПСКИХ ВОЈНИЦИМА ПРИЧА ,,ПРОМЕТЕЈИ НАДЕ, АПОСТОЛИ ЈАДА", ЗАТО ШТО ЈЕ ПРОМЕТЕЈ БИО СТАРОГРЧКИ БОГ КОЈИ ЈЕ СИМБОЛ БОРБЕ ПРОТИВ НЕПРАВДЕ, КАО ШТО СУ ТО РАДИЛИ СРПСКИ БОРЦИ, УОПШТЕ НЕ РАЗМИШЉАЈУЋИ О ЛОШИМ ИСХОДИМА, ДОК ИХ НАЗИВА АПОСТОЛИМА ЈАДА, ЗАТО ШТО НИСУ САХРАЊЕНИ СА ИСПРАЋАЈЕМ ПОРОДИЦЕ, НЕГО СУ БАЧЕНИ У МОРЕ, БЕЗ МОЛИТВА И СУЗА НАЈМИЛИЈИХ.

ПЕСНИК ПРИЧА КАКО МОРЕ МИЛИ И НЕ РУШИ ВЕЧНИ ПОКОЈ ПАЛИХ ЧЕТА, ТЕ ОДАЈЕ ПОШТОВАЊЕ СРПСКИМ ВОЈНИЦИМА,ЗАТО ШТО СУ ЈУНАЦИ НАШЕ ЗЕМЉЕ УБАЧЕНИ У МОРЕ БЕЗ ИКАКВОГ ПОШТОВАЊА. ЊИХОВЕ ДУШЕ ЛУТАЈУ ЗБОГ ЊИХОВИХ ДОПРИНОСА, И ПОКАЗУЈЕ КАКО ДУША СВЕТАЦА ЗАУВЕК ЖИВИ, ШТО СУ ЗА СРБИЈУ уПРАВО НАШИ ВОЈНИЦИ.

+

ЕПИТЕТИ КОЈИ ОПИСИЈУ ПРИРОДУ ЈЕСУ : ТИХА,МРАЧНА,ХЛАДНА,ОЧАЈНА,МОДРИХ,УМОРАН,МРТВЕ,МИРНИ,ДУБОКОГ

ДРУГА ЦЕЛИНА

ПЕСНИК ПОЧИЊЕ ДА СЕ ОБРАЋА НАМА, КОЈИ ЧИТАМО, У БУДУЋНОСТИ. ДОВОДИ У ВЕЗУ ГРОБЉЕ И КОЛЕВКУ, ЗАТО ШТО ЈЕ ЖИВОТ КАО КРУГ, ПОЧЕТАК СЕ НАЛАЗИ НА КРАЈУ, И ОБРНУТО. СВАКО МОРА ПРОЋИ КРОЗ КОЛЕВКУ И НА КРАЈУ ЖИВОТА ГРОБЉЕ. ГРОБЉЕ ВОЈНИКА ПОСТАЈЕ ,,КОЛЕВКА БАЈКЕ ЗА ВРЕМЕНА", ЗАТО ШТО ЋЕ СЕ О ЊИХОВИМ ДЕЛИМА ПРИЧАТИ МЛАЂИМ ГЕНЕРАЦИЈАМА.

III целина

+

ПЕСНИК СПОМИЊЕ ОПЕЛО, ТО ЈЕСТ ЦРКВЕНИ ОБРЕД ПРАЋЕН ПОЈАЊЕМ И ЧИТАЊЕМ МОЛИТВИ НАД ПРЕМИНУЛИМ ПРЕ САХРАНЕ, А СА ОБЗИРОМ ДА СРПСКИ ВОЈНИЦИ НИСУ САХРАЊЕНИ, НЕГО БАЧЕНИ У МОРЕ, ПЕСНИК ПОКУШАВА ДА ИХ СА ПОШТОВАЊЕМ ИСПРАТИ, КАО ПРЕД САХРАНУ, СА ОПЕЛОМ.

+

ЛИРСКИ СУБЈЕКАТ ЖЕЛИ ОД НАС, ЧИТАЛАЦА, ДА ОДАМО ПОЧАСТ ПРЕМИНУЛИМА, КОЈИ ПОЧИВАЈУ У ПЛАВОЈ ГРОБНИЦИ, НА ДНУ МОРА. МРТВИ ТРЕБА ДА ЧУЈУ ХУК БОРБЕНЕ ЛАВЕ.

+

ПЕСНИК ОД ГАЛИЈА ЦАРСКИХ ТРАЖИ ДА СПУТАЈУ КРМЕ МОЋНЕ, ДА ЗАВИЈУ ЦРНИМ ТРУБЕ НА ГРОБЉУ ВОЈНИКА, ,,БРАЋЕ МОЈЕ", ДА БУКТИЊЕ УТРНУ, КАО И ДА КЛИЗЕ ТИХИМ ХОДОМ У ИМЕ СВЕСНЕ ПОШТЕ. ПЕСНИК ТО РАДИ КАКО БИ ОДАО ПОШТОВАЊЕ СРПСКИМ ВОЈНИЦИМА.ОБРАЋАЊЕ АПСТРАКТНИМ ПОЈМОВИМА НАЗИВА СЕ АПОСТРОФА.

ХВАЛА!

# data[].attributes.attachment_link.title
АНАЛИЗА ПЛАВЕ ГРОБНИЦЕ by Ivan Petkovic on Genially

# data[].attributes.attachment_link.description
Милутин бојић ,,Плава гробница" Почни САДРЖАЈ 1.О МИЛУТИНУ БОЈИЋУ 2.О ПЛАВОЈ ГРОБНИЦИ 3.ПЕСМЕ БОЛА И ПОНОСА 4.ПРВА ЦЕЛИНА 5.ПРВА ЦЕЛИНА 6.ДРУГА ЦЕЛИНА 7.ТРЕЋА ЦЕЛИНА 8.КРАЈ мИЛУТИН БОЈИЋ Милутин Бојић (19. мај 1892 - 8. новембар 1917) рођен је у Београду, у породици која се доселила из Босне мало пре Првог српског устанка.

# data[].attributes.headline
Михаела, 7-4

# data[].attributes.subject
Михаела, 7-4

# data[].attributes.attachment_link.title
Плава гробница

# data[].attributes.headline
Драгољуб, 7-4

# data[].attributes.subject
Драгољуб, 7-4

# data[].attributes.attachment_link.title
Међу Својима 1

# data[].attributes.attachment_link.title
Плава гробница 2

# data[].attributes.attachment_link.title
ПЛАВА   ГРОБНИЦА

# data[].attributes.headline
Погледај филм "Где цвета лимун жут"

# data[].attributes.subject
Погледај филм "Где цвета лимун жут"

# data[].attributes.attachment_link.title
Gde cveta limun zut 2006 - Ceo film - (Kosutnjak film)

# data[].attributes.headline
"Тамо далеко"

# data[].attributes.subject
"Тамо далеко"

# data[].attributes.attachment_link.title
Тамо далеко  Најбоља верзија!

# data[].attributes.headline
"Креће се лађа француска"

# data[].attributes.subject
"Креће се лађа француска"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Братство Орловића

# data[].attributes.attachment_link.title
Креће Се Лађа Француска - ОРИГИНАЛ

# data[].attributes.headline
Теодора, 7/4

# data[].attributes.subject
Теодора, 7/4

# data[].attributes.body
Теодора, 7/4

# data[].attributes.attachment_link.title
Анализа песме Међу својима

# data[].attributes.headline
Теодора, 7/4

# data[].attributes.subject
Теодора, 7/4

# data[].attributes.body
Теодора, 7/4

# data[].attributes.attachment_link.title
Анализа песме Плава гробница

# data[].attributes.body
Анализа песме "Плава гробница"

# data[].attributes.body
Анализа песме "Међу својима"

# data[].attributes.headline
Мртви чују хук борбене лаве...

# data[].attributes.subject
Мртви чују хук борбене лаве...

# data[].attributes.body
Прочитај и размисли. (Наставница Тамара Рајиновић)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Почео је Први светски рат. Милутин Бојић, песник, одлази у Ниш као војни цензор. Непријатељи нападају са свих страна. Ово су Бојићеве успомене током повлачења преко Албаније.

Избеглице и војска се крећу у два правца: преко Краљева и преко Куршумлије ка Приштини и Призрену. Октобар 1915. године.

''Друмови, путеви, њиве, све је црно од гомиле бегунаца, међу којима су грађани, чиновници, сељаци. Непрекидан низ кола и стоке закрчио је пролазе. Цело покретно имање српског народа је у маршу, ка срцу Србије. А хладна јесења киша посипа са својим леденим капима ове збуњене масе стараца, жена и деце, говеди, коња и кола, док тешка магла пада као олово на већ иначе бригом притиснуте груди.''

''У великим казанима'', сећа се Радивоје Бојић, Милутинов петнаестогодишњи брат, ''кувала се овчетина, али само за војнике. Још с вечери је почела киша. Најпре је ромињала тужно, а после постаде несносна, све јача; шибала је снажно пољаном. Легли смо под једна кола. Ту смо уморни заспали. Кад смо се пред зору пробудили, око нас је било блато и вода, одело скроз мокро, а нисмо га могли сушити ни заменити. Јутро је студено, а у нас се увукла влага од стопала до темена. Ту смо стекли први јак назеб на путу.''

Милутин се присећа даљег мучног путовања до Приштине.

''И дуги низови гладних лица која дан и ноћ проводе на киши, на улици, крећу се даље непознатим стазама. Једни ће право на Пећ, други, који не знају праву маршруту, ићи ће на комбинације да се спусте преко Тетова (ако се још може) на Битољ, али... али видеће се већ. Хајдемо кроз маглу, кроз суснежицу праћени грмљавином неба и топова, хајдемо до првог конака, па ћемо тамо видети шта ћемо. Живи се од часа на час. Идемо, ко зна куд, чека нас ко зна шта, али натраг је непријатељ, а напред можда и смрт, а можда и спас.''

''На друмовима сваког дана је слика све страшнија. Разлике више нема међу бегунцима. Сви су бегунци, сви су претучени неспавањем, гладни, са изразом камене патње. Све професије су измешане. Киша немилосрдно лије и свак се заклања од студи и воде како може. Свак се завио у оно што му је преостало од некада пуне куће: ћебад, крпе, мараме. Треба ићи сатима по киши и снегу. Треба издржати луде оргије планинских ветрова, дивљу буру каменитих планина и урликање северца по равницама.''

Београђани у збегу примећују омиљеног младог песника, Милутина: ''Био је чудно одевен. Нека шајкача, натучена на главу, покривала је цело чело. Обрве се једва назирале око повија. Под притиском капе уши се оклемпавиле. Носио је неки дуг црни капут, блатњав скоро до појаса, јаку око врата задигао је и увезао канапом. Опасао се неком врпцом поврх одела, и о њој је, с леве стране висило: џезва за каву, цедњак за чај, чутурица, улубљено лонче за воду и ко зна још шта. Ишао је малко погрбљено, носећи о плећима неку белу сељачку торбу, пуну двопека, и разносио за собом звекет дрангулија о бедру. Али све је то било на први поглед. Испод чудног одела, ни војничког ни грађанског, видео се ипак Бојић, у живим и духовитим очима, на лицу које је носило мисао.''

Милутин стиже у Призрен: ''Да, гладни Призрен, јер чини вам се да није само тај покисли свет гладан, но да су гладне оне празне куће, без прозора, без огрева, без намештаја, они дућани без артикала, оне блатњаве улице, тесне и криве, са гомилама ниских кућа, они хотели у којима ничег нема, кафане у којима се ни воде не може добити. И што је било раније то је разнела бујица гладних избеглица што су били овде пре нас. И зато велим, сад је све гладно. Глад бије из калдрме, из блата, из кућног малтера.''

Призрен, 13. новембар. Јака вејавица.

''Пећ, стара српска Патријаршија, некадашње једино светло место српске културе из страшног доба петвековног ропства под Турцима, данас је позорница најмучнијих, најтежих призора. Око ове мале вароши, која је у долини, а изнад које се дижу огромне залеђине планине, слегло се све што је остало од некадашње богате Србије. Сама варош личи на море глава, кола, стоке и топова. Све се ту скрхало. Све лежи као страшни знаци расула. Тежак снег притиснуо улице и трошне домове, хладан ваздух леди дах, а кратак јесењи дан својом плавичастом маглом даје још очајнији израз овим људима, на чијим лицима су остале још само светле, ужагрене очи. Све је као после бродолома, као после земљотреса. Прљава разлупана и понегде крпљена кола са точковима, на којима се следио дебели слој блата, разбацани арњеви, поломљене пушке, гомиле надвоје-натроје спасеног провијанта, пуковске окружне касе, телефонски апарати, заставе, топови, деца, официрски коњи, рањеници, одељења без команданата и команданти без колона, све је ту на улици. Измешале су се ствари и људи. Чини вам се да је све живо или да је све мртво. Сви мукли, као сенке идемо, блудимо, тражимо хлеб или утешну реч.''

''Од Пећи нема више друма, нема ни колска пута. Ићи ће се импровизованим стазама. Пијуцима и секирама створиће се по залеђеним падинама горостасних, дивљих и пустих планина нешто што личи на пут. И тако ћемо се пужати, милити, ићи ћемо један по један као Ханибалова алпијска легија, лебдећи између мраза и амбиса, неба и глади. Може се ићи само пешке... А топови, тренови, целокупна комора, болничка кола, поштански камиони? Хладан и страшан одговор: уништити.''

''Допустите ми да овде не описујем те сцене, од којих се срце цепа, да у својој болној успомени не изазивам утисак те страшне зимске ноћи, када на снегу, при фијукању ветра, уз грмљавину далеке канонаде, цео један народ спаљује, ломи: топове, који су му бранили домове и стекли славу, тренове, комору, узету са његових властитих њива, болничка кола, све. Не. Или треба о томе написати епопеју или ћутати и не раздирати ране. Цео народ плаче, а крши; уздише, а спаљује. Доста је што ћу вам рећи: уништили смо све. Као просјаци узели смо торбе на леђа и пошли пешке преко залеђених планина да пропадамо у провалијама пуним снега, да умиремо на мразу, да вапимо за парчетом хлеба и чашом вруће воде. Јадне жене, јадна деца, јадни рањеници! ЈАДНИ МОЈ НАРОДЕ!''

Пењање на Чакор почело је 15. новембра.

''Затрпани у снег до више колена са правом леденом маском на лицу, која се створила од паре што се леди чим изађе на уста, пробијају се замрзли војници, генерали, команданти армије, чиновници, жене. Негдашње даме у подераним ципелама, завијене у крпе, носе на леђима децу. Негдашњи управници, директори завода, начелници највиших одељења сада представљају залеђене фигуре које с тешким дахтањем, корак по корак, стењући, вуку своја уморна тела преко кршева и ношени ветром западају у снег и механички блуде кроз бели простор неће ли се негде појавити ма каква бедна страћара, где ће се одморити, где ће од леда откравити руке, ноге и лице, јер су се и очи и бркови и уста превукли једноставним слојем леда.''

Након тешких претрпљених мука, народ стиже у Скадар. Многи умиру од изнемоглости и глади.

''Војници, коморџије и избеглице као некакве авети, потамнеле и измршавеле, са лицем обраслим у длаку и погледом пуним патње у дроњавом оделу и подераној обући, лутају по цео дан и траже хлеб. Чује се само једна реч, пред очима лебди само једно, из главе не избија само једна мисао: хлеб.''

Бојић проводи у Скадру две недеље. Радивоје прелази у Ђачки логор, а затим лађом путује за Италију и Француску. Милутину је лакше, брат ће бити на сигурном. Он, ипак, наставља да ''испија чашу жучи до краја''.

''Колоне избеглица се крећу блатњавим друмом за Сан Ђовани. Пут је пун лешева, а нови костури посустали са физиономијом полудивљих људи и очајно грабе ка мору... Несахрањени лешеви грађана и војника куже ваздух. А где да се сахране? С муком се морају бацати у море. Као и обично у таквим приликама круже најфантастичније вести о доласку лађе. Читав један народ седи данима на обали и гледа на пучину, изгледа борд. Катарка, димњак, брод, то је сада смисао оних обезумљених мумија, то је симбол спасења.''

''Како је тада као загробни вапај звонило у устима какве измршавеле жене, невиног детета питање: 'Иде ли лађа?' Како је тада као смртна пресуда одјекивао рапави глас, који је одговарао и сам у очајању, престрављено, полугласно: ''Нема, још нема лађе.'' То просто питање, тај прости одговор, садржавали су тада у свом звуку огромну драму целог једног народа.''

Бојић мора да пешачи до Драча како би се укрцао на лађу. Мукама нема краја.

''Зимске кише у овом иначе баровитом терену начиниле су право море блата и глиба, а понегде су потоци и реке толико изливене да пута нема и да се преко по неколико километара дугачких баруштина не би могло ни пливањем прећи да нису енергичним радом енглеских и француских пионира створене лесе широке по 1 м. Ове лесе се пружају по неколико километара... Тешкоћа је тако невероватна и успореност толика да по читаве колоне сатима стоје приковане за лесу: један иза другога. А кад се на ово дода да је војска исцрпена до изнад људске моћи, и да су се људи претворили у сенке и да су се ноћи проводиле под ведрим небом, на голој, блатњавој земљи, у блату, онда се може бар приближно схватити невероватна и бедна ситуација.''

''У блату као жива гробља леже разбацани мртваци. Живи костури газе преко својих мртвих јучерашњих другова.. Не из немилосрђа, него што друга пута нема. На сваком кораку сретнете по неког очајника који лежи у блату, избезумљена погледа и чека смрт. Умире од глади. Ми му немамо шта пружити.''

У Драчу се на лађе укрцавају само избеглице и болесници. Милутин пешачи до Валона. Брдо га одводи на Крф и острво Видо. Тамо га чека ужас. Гомила наслаганих лешева пружала се на десетине метара. Доношени су са острва, слагани у чамце, на Виду није било места за толике гробове. Чамци су их водили у плаве дубине.

Пуковник Владо Станојевић овако описује импровизоване болнице: ''Одмах на улазу у шатор, још док нисте очима ништа видели, вас нешто враћа натраг, напоље из шатора. То је смрад,, али особит и специфичан. То није смрад ни распаднутих лешева, то није задах од усмрделих рана. Под шатором је био смрад још годи, још несноснији. Ту су били помешани: и смрад болесника, који иду испод себе, какви су били готово сви који овде леже, и смрад повраћања на земљу хране, и задах од угушљивих знојних тешких људских испарења и мемла загађене и блатњаве земље. Под шатором је заударало на гној и на одавно непревијене и усмрделе ране и на трулеж... Ваздух је под шатором био пресићен отровом и гушио је све живо, што се под њега баци.... Овај пакао и ова гробница били су још и рој, још и кошница живе гади. Вашију је било толико да су оне као капље падале на људе одозго са шаторског платна... Ту у том аду, прикупљен као у жижи, одигравао се у минијатури цео трагизам наше земље.''

Милутин Бојић на Крф стиже исцрпљен, једва жив и са болом у души. Писац и пријатељ Бранко Лазаревић га среће на улици: ''У једном поцепаном зимском капуту, измршавео и прљав, набасао сам га у вароши, насмејаног очајно, са речима: 'Дајте хлеба и дувана! Добро је!'''

Бескрајна и бела пољана почива,

Као мртав херој залеђена трупа,

Коме бели покров ловоре прикрива.

Све је пусто, као да клетва приступа.

Кроз тишину гробну храстова и ива

Ни погребно звоно не чујем да лупа.

Кô надгробне плоче стрче брда сива

И глечере густа сумаглица купа.

Већ данима тако без промене све је:

Ни цика, ни сузе у тој полутами;

Чак ни небо да се руменом засмеје.

И подне и поноћ једнолики, мукли.

У тој јези као и богови сами

Да су се пред болом у амбис повукли.

Само бели бездан пахуљице веје.

(1915)

Извор ''Живот и књижевни рад Милутина Бојића'' Гаврила Ковијанића

# data[].attributes.attachment_link.title
Мртви чују хук борбене лаве (успомене Милутина Бојића)

# data[].attributes.attachment_link.description
Почео је Први светски рат. Милутин Бојић, песник, одлази у Ниш као војни цензор. Непријатељи нападају са свих страна. Ово су Бојићеве успомене током повлачења преко Албаније. Избеглице и војска се крећу у два правца: преко Краљева и преко Куршумлије ка Приштини и Призрену. Октобар 1915. године.

# data[].attributes.attachment_link.title
Анализа песме Међу својима

# data[].attributes.attachment_link.title
Плава гробница

# data[].attributes.headline
Михаило, 7-4

# data[].attributes.subject
Михаило, 7-4

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"ПЛАВА ГРОБНИЦА"МИЛУТИН БОЈИЋ

Милутин Бојић19. мај 1892 - 8. новембар 1917Рођен је у Београду.За свога кратког живота, успео је да опева страдање и голготу српског народа током Првог светског рата јер је и сам био учесник истог.Умро је у Солуну.Био је :

драмски писац

српски војник у балканским ратовима

књижевни критичар

позоришни рецезент

песник

српски војник у Првом светском рату

књижевни род: лирикакњижевна врста: родољубива песмаврста строфе: катренврста стиха: четрнаестерацврста риме: укрштена

" Плава гробница "

Песма је објављена у збирци песама "Песме бола и поноса " јер све песме говоре о страдању српског народа.Песма "Плава гробница" говори о српским војницима које су након смрти бацали у Јонско море, поред острва Крфа, направивши тако масовну гробницу у морским дубинама. Та гробница је опевана као вечно почивалиште храбрих.

Песма " Плава гробница " има три целине - 1. целина од 1. до 5.строфе, 2. целина од 6. до 9. строфе и 3. целина од 10. до 14. строфе.

Песник се обраћа свечаним, али и заповедничким тоном ( што постиже употребом глаголског облика императива - " стојте, спутајте, газите " ) захтевајући мир и тишину од свих који плове овим морем. Јер у питању је свето место ("света вода" ). Ту су сахрањени српски војници. Даљим коришћењем глаголског облика презент, имамо утисак као да смо сада тамо, заједно са песником и одајемо почаст погинулим војницима.Песник држи опело, црквени обред праћен појањем и читањем молитви над покојником.Ту "лежи брат до брата" далеко од својих домова, породица. Борили су се раме уз раме, гледали смрти у очи и зато су сви браћа.Песник их назива " Прометеји наде, апостоли јада" јер су се борили за наш народ дајући им наду у боље сутра, јер су умрли за слободу нашег народа и јер су сахрањени далеко од домовине, без молитви, опела па њихове душе лутају около. Рат је за њих казна као окови Прометеју, али се боре дајући народу слободу.

1.целина (од 1. до 5. строфе)

Прометеј је бог из грчке митологије који је људима дао ватру. Зевс се наљутио због тога, оковао га каменом и осудио на тешки рад.

Рефрен је начин изражавања који се односи на понављање стиха, дела или групе стихова.Стих " Стојте, галије царске! " је део стиха који се понавља. Појављује се на почетку песме и још три пута се понавља чиме песма звучи као химна.

Миру и тишини свој допринос даје и природа - " море мили " , " А уморним летом зрак месеца шета. " Лепи мотиви из природе ( алге, шкољке ) у супротности су са ружним мотивима смрти ( дно, гробље, умор, смрт ). Умрле војнике треба поштовати као да су свеци. Њихове душе лутају около ( " И ваздухом игра чудна пантомина " ) јер нису сахрањени према нашим обичајима.

Епитети који описују природу : уморан, мирни, тиха, мрачна...

2. целина ( од 6. до 9.строфе )

У другој целини песник се окреће будућности и подсећа нас да никад не заборавимо жртве наших предака. Приче о страдању ће се преносити са генерације на генерацију и у њима ћемо проналазити снагу. Њихови потомци и потомци њихових потомака добиће шансу да живе слободно " и доћи ће нова и велика смена, да дом сјаја ствара на гомили рака. " Истовремено ћемо их славити, али и туговати за њима " Измеђ њедра земље и небесног свода. " Цео живот је један циклус од колевке до гроба. Али њихов гроб представља нов почетак, рађање наде, подстицај, снагу генерацијама које долазе.

3. целина ( од 10. до 14. строфе )

Песник захтева од галија царских мир и тишину, поштовање за мртве војнике, али и да се чује " хук борбене лаве " што представља наду у слободну будућност." У деци што кликћу под окриљем славе. " генерције које долазе ће наставити да се боре, наставиће њиховим стопама, славиће их и спомињати. Избориће се за слободу ( " тамо изнад сина повесница бива ". Страдање њихових предака неће бити узалудно.Овде имамо мотив ватре ( лава, узаврела крв ) који замењује мотив воде.Песник истиче колико је несвакидашња ова гробница па самим тим и само опело " без речи, без суза и уздаха меких ".

ЕПИТЕТИ

" тихим, уморан, храбрих, мирни, уморним, тужна, бескрајна, мрачна..."

МЕТАФОРЕ

" дно, умор, смрт, гробље..."

ПЕРСОНИФИКАЦИЈА

" Газите тихим ходом "" где шкољке сан уморан хвата "" море мили "" зрак месеца шета "

ПОРЕЂЕЊА

" Прометеји наде, апостоли јада "

ОНОМАТОПЕЈА

" хук, пенуша, тутњаву..."

АПОСТРОФА

Апострофа је једна врста персонификације где се песник не обраћа људима већ предметима, мртвима или боговима.

" хук, пенуша, кликћу, тутњаву "

ХВАЛА

# data[].attributes.attachment_link.title
" Плава гробница" by mihailotados on Genially

# data[].attributes.attachment_link.description
"ПЛАВА ГРОБНИЦА"МИЛУТИН БОЈИЋ Милутин Бојић19. мај 1892 - 8.

# data[].attributes.headline
Михаило, 7-4

# data[].attributes.subject
Михаило, 7-4

# data[].attributes.attachment_link.title
Анализа песме

# data[].attributes.attachment_link.title
Међу својима

# data[].attributes.attachment_link.title
Плава гробница