# data[].attributes.headline
Сергій Жадан«Ця земля тримається на світлі,на голосах, що не мовчать.І серце її б’ється вперто —там, де не можна відступать.»

# data[].attributes.subject
Сергій Жадан«Ця земля тримається на світлі,на голосах, що не мовчать.І серце її б’ється вперто —там, де не можна відступать.»

# data[].attributes.body
Ковтун данііл

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
я у світі української літератури

# data[].attributes.headline
Я у світі української літератури

# data[].attributes.subject
Я у світі української літератури

# data[].attributes.headline
Тарасюк Денис

# data[].attributes.subject
Тарасюк Денис

# data[].attributes.headline
Твір Троєглазова Макси

# data[].attributes.body
Твір Троєглазова Максима. Я в світі української літератури — це не просто захоплення, а цілий всесвіт, у якому я відкриваю себе. З кожною сторінкою Шевченка я відчуваю голос нації. Франкова поезія вчить мене шукати істину. Леся Українка дарує мені відвагу. Кожен рядок класиків — це ніби крок у глибину часу. Я бачу себе в їхніх образах, їхніх пошуках правди. У світі української літератури я дізнаюся про силу духу. Я вчуся бути вірним своїм ідеалам. Кожна книга — це двері в новий світ. Я доторкаюся до минулого, щоб зрозуміти сучасність. У кожному образі я бачу прагнення до свободи. Я йду за цими голосами крізь століття. Література — це моя опора, моя дорога. Я відчуваю, як вони мене підтримують. Вони формують мою ідентичність. Я вчуся говорити голосно, як Шевченко. Дякую за увагу!

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
зроби ілюстрацію до твору як світі української літератури 

# data[].attributes.headline
Учня 5-А класуН

# data[].attributes.body
Учня 5-А класу

Нагорного Владислава

# data[].attributes.headline
Я у світі української літератури

# data[].attributes.subject
Я у світі української літератури

# data[].attributes.body
Василь Королів-Старий (1879 – 1943) – український громадський діяч, письменник, публіцист, видавець, художник. (Справжнє ім’я – Василь Костьович Королів). Народився 4 лютого 1879 р. в с. Ладан Прилуцького повіту на Полтавщині в сім'ї священника.

Навчався в Полтавській духовній семінарії. Закінчивши її у 1902 році, працював ветеринарним лікарем. Покинув цей духовний заклад і перейшов до Харківського ветеринарного інституту.

Під час революції у 1917 – 1919 рр. підтримував борців за незалежність України. Писав у газетах «Рада», «Хлібороб», «Засів», був редактором у видавництві «Час», редагував журнал «Книгар», що виходив у Києві. Редакція газети “Рада”.

1919 року В. Королів-Старий був відряджений з дипломатичною місією УНР до Праги, де й залишився емігрантом. Там познайомився з молодою вчителькою на ім'я Кармен - Альфонса – Фернанда – Естрелья – Наталена, закохався й одружився з нею. Для нас вона є відомою українською письменницею Наталеною Королевою. Майже чверть століття Василь Королів – Старий прожив за межами України. Долю чоловіка розділила і його дружина Наталена. Вони обоє завершили свій життєвий і творчий шлях у місті Мельнику (Чехія).

З-під пера Василя Королева – Старого вийшли художні твори: роман «Чмелик», збірка казок «Нечиста сила» (одна з яких - "Хуха-Моховинка"), п’єса– казка «Русалка – жаба», «Лісове свято». Головними героями цих творів є міфічні істоти, існування яких століттями вірили українці.

Фантастична казка “Хуха-Моховинка” - історія про маленьку і надзвичайно милу казкову істоту, яка втратила свій дім, але стійко долає довгий, сповнений труднощів та пригод шлях у пошуках нового життя, вчиться вибачати і довіряти іншим. Захоплююча історія про Хуху розповідає про те, що навіть зовсім крихітна, але сильна духом істота може змінити світ довкола себе на краще. Інколи хухи з’являлися перед очима людей. Люди згадують цю міфічну особу, коли, зробивши якусь нелегку чи важливу справу, добре натомившися, полегшено зітхають: “Хух!”

У народних оповіданнях цих істот здебільшого наділено негативними рисами. Але автор переосмислив ці образи і показав їх добрими, такими, що допомагають людям і звірам у скруті.

Ця казка утверджує віру людини в перемогу добра, а також ми дізнаємось про цікаве існування фантастичних істот і розуміємо, що нас оточує жива природа, яку треба берегти.

Учениці 5-А класу Гончарук Дарини.

# data[].attributes.headline
Я у світі ураїнської літератури

# data[].attributes.subject
Я у світі ураїнської літератури

# data[].attributes.body
Я у світі української літератури

Література завжди була частиною мого життя. Вона відкривала для мене нові світи, розширювала мої горизонти і заповнювала мою уяву неймовірними образами. Але з особливими почуттями я завжди звертався до української літератури. Для мене вона була не просто засобом розваги або джерелом знань, а справжнім духовним насиченням.

Українська література має величезне значення для формування національної свідомості та ідентичності. Вона розповідає про наше минуле, проблеми нашого народу, його мрії та надії. В літературних творах я зустрічався зі справжніми героями, які переживали важкі випробування, але не втрачали віру і волю до життя. Ці герої стали для мене прикладом мужності, сили духу та самопожертви.

Українські письменники привнесли в світ літератури багато неповторних шедеврів. Твори Тараса Шевченка, Івана Франка, Лесі Українки, Михайла Коцюбинського та інших великих письменників викликають в мені незабутні емоції. Їхні слова проникають у мою душу і залишають слід на все життя. Вони навчили мене бачити красу навколо, бути чутливим до проблем людей і завжди шукати внутрішню гармонію.

Як читач української літератури, я відчуваю себе частиною великого літературного спадку. Ці твори допомагають мені зрозуміти себе, свій народ і світ навколо. Вони надають мені силу і натхнення, щоб пройти через життєві випробування і зробити свій внесок у розвиток суспільства.

У світі української літератури я відчуваю себе як у своєму рідному домі. Це місце, де я знаходжу розуміння, підтримку і невичерпний джерело вражень. Я пишаюся багатством нашої літературної спадщини і завжди готовий віддати їй шану та повагу.

Українська література залишається невичерпним джерелом натхнення і мудрості.

# data[].attributes.attachment_link.title
Dark Olive Brown Vintage River Painting History Presentation (1)

# data[].attributes.headline
Проєкт Олександра Шевчука)

# data[].attributes.subject
Проєкт Олександра Шевчука)

# data[].attributes.attachment_link.title
Я у світі української літератури_Шевчук Олександр

# data[].attributes.headline
Проєкт  "Я у світі української літератури" Якубишена Олександра

# data[].attributes.subject
Проєкт  "Я у світі української літератури" Якубишена Олександра

# data[].attributes.attachment_link.title
Презентація У світі української літератури Якубишен Саша 5-А

# data[].attributes.headline
Презентація за твором "Сіроманець" Живеги Даніїла

# data[].attributes.subject
Презентація за твором "Сіроманець" Живеги Даніїла

# data[].attributes.attachment_link.title
Презентація за твором Сіроманець Живеги Даніїла

# data[].attributes.headline
"Мало — бачити, мало — розуміти, треба любить"                              Григір Тютюнник

# data[].attributes.subject
"Мало — бачити, мало — розуміти, треба любить"                              Григір Тютюнник

# data[].attributes.body
Привіт! Я — п'ятикласник Діма Мовчан, і ми нещодавно на уроці літератури читали неймовірне оповідання Григора Тютюнника "Дивак". Хочу розповiсти тобі про цього письменника та його героя, який мені дуже припав до душі.

Про письменника з чутливим серцем

Григір Тютюнник — це автор, який писав надзвичайно просто, але з величезною любов'ю. Він вважав, що "мало — бачити, мало — розуміти, треба любить", бо любов — це найвищий дар. Його життя було непростим, він пережив війну та втрату близьких, тому в його творах завжди багато справжніх почуттів і болю за "маленьку людину". Навіть його ім'я має цікаву історію: через помилку діда його та старшого брата записали однаково — Григоріями, тому згодом, щоб їх розрізняти, молодшого стали звати Григором.

Чому мені подобається "Дивак"?

Головний герой твору — хлопчик Олесь. Він ще зовсім малий, ледь до ручки дверей дістає, але має дуже глибокі чорні очі, якими хоче збагнути весь світ.

Мені він подобається тим, що він не такий, як усі. Ось чому він став моїм улюбленим героєм:

Він бачить красу там, де інші її не помічають. Олесь любить малювати пальцем по снігу, милуватися тишею бору та спостерігати за дятлом.

У нього надзвичайно добре серце. Коли інші хлопці хотіли "гнути подушки" (руйнувати молодий лід), Олесь відмовився, бо йому було шкода псувати таку красу. А коли він побачив, як щука вхопила пліточку, він навіть розплакався і благав хижачку відпустити рибку.

Він — справжній митець. На уроці малювання він не захотів малювати звичайний горщик, як усі, а намалював дятла, якого бачив у лісі. Хоча вчителька цього не зрозуміла, я вважаю, що це було дуже сміливо!

Головна думка та ідея твору

Цей твір вчить нас, що кожна людина — неповторна та індивідуальна.

Головна думка: не можна засуджувати людину лише за те, що вона відчуває світ тонше і глибше за інших. Навіть якщо дідусь каже Олесеві, що треба "ліктями пробивати дорогу", хлопчик залишається вірним собі — смирним і добрим.

Ідея: це протест проти жорстокості та байдужості. Автор показує, як важко бути "диваком" (чутливою душею) у світі, де люди часто бувають грубими, як Федько Тойкало, або нерозумними, як вчителька Матильда Петрівна.

Олесь — це справжній мрійник, і хоча його називають дивакуватим, насправді він просто має дуже чисте і відкрите для добра серце.

# data[].attributes.headline
Робота учня 5-А класу<

# data[].attributes.body
Робота учня 5-А класу

Гладуна Василя

# data[].attributes.headline
Проєк презентує Якубишен Олександр)

# data[].attributes.subject
Проєк презентує Якубишен Олександр)

# data[].attributes.headline
Троєглазов Максим у світі української літератури)

# data[].attributes.subject
Троєглазов Максим у світі української літератури)