# data[].attributes.headline
Семидумова Валерія

# data[].attributes.subject
Семидумова Валерія

# data[].attributes.attachment_caption
Голодомор в Україні: спогади живих свідків геноциду 

# data[].attributes.headline
Баглай Анастасія 5 клас 

# data[].attributes.subject
Баглай Анастасія 5 клас 

# data[].attributes.headline
4 клас Водоп'ян Мілена 

# data[].attributes.subject
4 клас Водоп'ян Мілена 

# data[].attributes.body
Кононенко Кирил

# data[].attributes.headline
Лазько Аліна 4 клас

# data[].attributes.subject
Лазько Аліна 4 клас

# data[].attributes.headline
У романі   "Жовтий князь"  В.Барки про 1932- 33 рр. є такий епізод :

# data[].attributes.subject
У романі   "Жовтий князь"  В.Барки про 1932- 33 рр. є такий епізод :

# data[].attributes.body
" ... -Тепер наших нема...І місяці тепер у нас по-іншому звуться...Що робиться, так і назвали...Вересень - розбоєнь (бо все-все вигребли...), жовтень - худень. листопад - пухлень ( від голоду пухнемо водянками!), грудень - трупень, січень - могилень, лютий - людоїдень, березень - пустирень..."
Зикова Л.І.

# data[].attributes.headline
4 клас Пехуля Олена

# data[].attributes.subject
4 клас Пехуля Олена

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ольга Гродзіцька

# data[].attributes.attachment_link.title
Голодомор 1932-1933 років - геноцид українського народу

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
віта приймак #вітосіквідосік

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
вітосік_відосік

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
геноцидукраїнців

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Віта Приймак #ВітосікВідосік

# data[].attributes.attachment_link.title
Віта Приймак #ВітосікВідосік on TikTok

# data[].attributes.attachment_link.description
25.6K Likes, 490 Comments. TikTok video from Віта Приймак #ВітосікВідосік (@vitosikvidosik): "Пам'ятаємо кожне зернятко... #голодомор #голод #вітосік_відосік #геноцидукраїнців #зсу🇺🇦 #природа". Як природа рятувала українців в період Голодомору. | Поля і городи були перериті в | пошуках бодай гнилої бараболинки. | ... Ambient-style emotional piano - MoppySound.

# data[].attributes.headline
Даневский Даниил 9 клас

# data[].attributes.subject
Даневский Даниил 9 клас

# data[].attributes.body
Голодомо́р 1932—1933 років — акт геноциду українського народу, організований керівництвом ВКП(б) та урядом СРСР у 1932—1933 роках шляхом створення штучного масового голоду[2]. Вбивство голодом відбувалося в Україні й на Кубані як до 1933 р., так і в 1932 році. Різниця полягає лише в масштабах злочину. Якщо протягом 1932 р. голодом було замордовано сотні тисяч людей, то в 1933 р. лік ішов на мільйони. Однак і в 1932, і в 1933 рр. в Україні й на Кубані, на відміну від інших регіонів СРСР, де від голоду також загинуло чимало людей, голод був актом геноциду, оскільки він був навмисне спрямований проти української нації як такої[3]. Кількість людей, які загинули від голоду, оцінювалась деякими істориками в 3,941 млн у сільській місцевості на території Української СРР[4] та Кубані[5], переважну більшість населення якої становили українці, та склав 6,122 млн втрат ненародженими[6][7] (всього загалом померлих з голоду понад сім мільйонів людей (переважно українців) на території Української СРР та три мільйони українців поза її межами — на Кубані, Північному Кавказі, у Нижньому Поволжі, Казахстані[8][9][10]). Голодомор викликаний свідомими і цілеспрямованими заходами вищого керівництва Радянського Союзу й Української СРР на чолі зі Сталіним, розрахованими на придушення українського національно-визвольного руху і фізичного знищення частини українських селян[11].

# data[].attributes.attachment_caption
В Україні - День пам'яті жертв голодоморів. Він щороку припадає на четверту суботу листопада...

# data[].attributes.headline
Ломтєва Олександра 🕯️Голодомор (1932-1933)🕯️

# data[].attributes.subject
Ломтєва Олександра 🕯️Голодомор (1932-1933)🕯️

# data[].attributes.body
5 ВАЖЛИВИХ ФАКТІВ ПРО ГОЛОДОМОР В УКРАЇНІ.
1. Голодомор в Україні триває 17 місяців - з квітня 1932 року до листопада 1933 року. За різними даними загинуло від 4 до 7 млн людей, хоча деякі історики вказують про 10 - 11 млн загиблих.
2. Навесні 1933 року , кажуть історики ,в Україні помирало 17 людей щохвилини ,1000 людей щогодини і майже 25000 людей щодня .
3. У документах Політбюро ЦК КП(6) У  збереглося свідчення про те, як восени 1932 року організували ся з України так звані,, зелені ешелони,, для забезпечення промислових центрів Росії продуктами харчування до жовтневий свят. З України вивозили вже не тільки посівний матеріал ,але й,  навіть квашені огірки, капусту та помідори, залишаючи людей приреченими на голодну смерть.
4. За розпорядженням уряду ,заборонялось будь-яка торгівля в сільській місцевості, при зупинялися продовольче постачання сіл ,переслідувалося та  каралося на 10 років ув'язнення та розстріл будь-яке використання хліба для оплати  праці в районах, що не виконали хлібозаготівельних планів , запроваджувалася система натуральних штрафів, товарних репресій. Питома вага українського зерна в загальному союзному обсязі хлібозаготівель сягала більше третини, а по окремих регіонах перевищувала планові завдання для північного Кавказу, Центрально -  Чорноземного регіону, Казахстану та Московської області разом узятих.
5. Найбільше постраждали від голоду колишні Харківська і Київська область (теперішні Полтавська, Сумська, Харківська, Черкаська, Київська, Житомирська). На них припадає 58,8% загиблих. Смертність населення тут перевищувала середній рівень у 8 - 9 і більше разів.
,, ДІВЧИНКА З КОЛОСКАМИ,,
Ця скульптура - символ пам'яті про дітей ,убитих голодом під час геноциду української нації у 1932-1933 роках , а також тих, хто вижив, але не мав дитинства. Дівчинка тримає в руках 5  колосків, що нагадують про злочинну постанову від 7 серпня 1932 року  "Про охорону майна державних підприємств ,колгоспів і кооперації та зміцнення суспільної(соціалістичної) власності", назву в народі"Закон про пам'ять колосків".
Сумнозвісний закон ,, про п'ять колосків ,, став  передвісником Голодомору. Він передбачав за розкрадання колгоспного майна (а таким вважалося назвіть кілька колосків, які перебували під снігом на полі) розстріл на місці та конфіскацією майна.
До пам'ятника приносить не квіти, а фрукти ти та дитячі солодощі цукерки печиво.
Тому  я хочу сказати що мільйони життів відібрано жорстоким спланований актом геноциду проти українського народу. Ми повинні передавати цю правду з покоління в покоління. Адже життя людини- є найцінніший дар, дорожчий за всі цінності на цій землі! Період голодомору 1932 - 1933 років може бути зазначений в нашій історії одним словом- "жах"! І саме тому ми повинні вшанувати їх хвилиною мовчання. Ми повинні запалити свічку... Треба вшановувати і пам'ятати! 🕯️

# data[].attributes.headline
Сороченко А. 5 клас

# data[].attributes.subject
Сороченко А. 5 клас

# data[].attributes.headline
Коноваленко Веніамін 5 клас

# data[].attributes.subject
Коноваленко Веніамін 5 клас

# data[].attributes.headline
Абрамов Артем 9 клас

# data[].attributes.subject
Абрамов Артем 9 клас

# data[].attributes.body
5 важливих фактів про голодомор в Україні.
1. Голодомор в Україні тривав 17 місяців – з квітня 1932 року до листопада 1933 року. За різними даними, загинуло від 4 до 7 млн людей, хоча деякі історики вказують про 10-11 млн загиблих.

2. Навесні 1933 року, кажуть історики, в Україні помирало 17 людей щохвилини, 1 000 людей щогодини і майже 25 000 людей щодня. У документах Політбюро ЦК КП(б)У збереглося свідчення про те, як восени 1932 року організовувалися з України так звані «зелені ешелони» для забезпечення промислових центрів Росії продуктами харчування до жовтневих свят.
З України вивозили вже не тільки посівіний матеріал, але й, навіть, квашені огірки, капусту та помідори, залишаючи людей приреченими на голодну смерть.
4. За розпорядженнями уряду, заборонялась будь-яка торгівля в сільській місцевості, призупинялося продовольче постачання сіл, переслідувалося та каралося на 10 років ув'язнення та розстріл будь-яке використання хліба для оплати праці в районах, що не виконали хлібозаготівельних планів, запроваджувалася система натуральних штрафів, товарних репресій. Питома вага українського зерна в загальносоюзному обсязі хлібозаготівель сягала більше третини, а по окремих регіонах перевищувала планові завдання для Північного Кавказу, Центрально-Чорноземного регіону, Казахстану та Московської області разом узятих.
5. . Найбільш постраждали від голоду колишні Харківська і Київська області (теперішні Полтавська, Сумська, Харківська, Черкаська, Київська, Житомирська). На них припадає 52,8% загиблих. Смертність населення тут перевищувала середній рівень у 8-9 і більше разів.

# data[].attributes.attachment_caption
Соловйов Давид 5класс

# data[].attributes.headline
6 клас Реунченко Ангеліна

# data[].attributes.subject
6 клас Реунченко Ангеліна

# data[].attributes.attachment_caption
 Пік голодомору прийшовся на весну 1933 року. В Україні тоді від голоду вмирало 17 людей щохвилини, 1000 - щогодини, майже 25 тисяч - щодня...

# data[].attributes.headline
Потіха - Смолянніков Давид 5 - клас

# data[].attributes.subject
Потіха - Смолянніков Давид 5 - клас

# data[].attributes.headline
Чепига Илья 7класс

# data[].attributes.subject
Чепига Илья 7класс

# data[].attributes.headline
7 клас Матвєєва Вікторія

# data[].attributes.subject
7 клас Матвєєва Вікторія

# data[].attributes.headline
5 клас Ничипорук Божена 

# data[].attributes.subject
5 клас Ничипорук Божена 

# data[].attributes.body
Голодомор — масовий голод, який охопив у 1932—1933 роках всю територію Української СРСР у межах, що існували на той період, і спричинив багатомільйонні людські жертви. У 2006 році Верховна рада України оголосила голодомор актом геноциду українського народу на згадку про всіх, хто загинув із голодомору.
ми запалюємо свічки
 26 листопада 16:00
пам'ять 1932-1933

# data[].attributes.headline
7 клас Пам'ятаємо!

# data[].attributes.subject
7 клас Пам'ятаємо!

# data[].attributes.headline
Воронкина Кира 

# data[].attributes.subject
Воронкина Кира 

# data[].attributes.body
геноцида украинского народа , организованный руководством ВКП(б) и правительством СССР в 1932—1933 годах путем создания искусственного массового голода [2] . Убийство голодом происходило в Украине и на Кубани как до 1933 г., так и в 1932 году. Разница состоит только в масштабах преступления. Если в течение 1932 г. голодом были убиты сотни тысяч человек, то в 1933 г. счет шел на миллионы. Однако и в 1932, и в 1933 гг. в Украине и на Кубани, в отличие от других регионов СССР , где от голода также погибло немало людей, голод был актомгеноцида , поскольку он был умышленно направлен против украинской нации как таковой [3] . Число погибших от голода оценивалось некоторыми историками в 3,941 млн в сельской местности на территории Украинской СРР [4] и Кубани [5] , подавляющее большинство населения которой составляли украинцы , и составило 6,122 млн потерь нерожденными [6] [7] ( всего в целом умерших от голода более семи миллионов человек (преимущественно украинцев) на территории Украинской СРР и три миллиона украинцев вне ее границ — на Кубани, Северном Кавказе, в Нижнем Поволжье, Казахстане [8] [9] [10]). Голодомор вызван сознательными и целенаправленными мерами высшего руководства Советского Союза и Украинской СРР во главе со Сталиным , рассчитанными на подавление украинского национально-освободительного движения и физического уничтожения части украинских крестьян [11] .

# data[].attributes.headline
Пам'ятник  в Запоріжжі

# data[].attributes.subject
Пам'ятник  в Запоріжжі

# data[].attributes.body
Щорічно в четверту суботу листопада в Україні та світі вшановують пам'ять жертв Голодоморів.

Історія пам`ятника жертвам Голодомору Пам`ятник жертвам Голодомору знаходиться в Ленінському районі. Його встановили в листопаді 2007 року. Ініціатором виступив голова Запорізької обласної адміністрації. Пам`ятник складається з двох основних елементів. Перший - 6-ти метровий мармуровий хрест. На чорному тлі далеко видно контрастний білий мармур. На помості є напис: «Жертвам Голодомору та сталінських репресій». Другий елемент - фігура жінки. У цій фігурі автор зібрав образи всіх матерів України. Кожна риса мармурового нерухомого особи просякнута болем. Погляд, зморшки, положення губ - все немов кричить про трагедію. Цей образ скорботної матері нікого не залишить байдужим. Погляд приковує колосок пшениці в руках жінки. Адже саме через такого колоска в ті роки загинули тисячі нещасних людей. Автор виконав величезну роботу, щоб передати всю суть проблеми.

# data[].attributes.headline
Настя Лазько 5 клас

# data[].attributes.subject
Настя Лазько 5 клас

# data[].attributes.headline
Кількість людей, які загинули від голоду, оцінювалась деякими істориками в 3,941 млн у сільській місцевості на території Української СРР та Кубані, переважну більшість населення якої становили українці, та склав 6,122 млн втрат ненародженими (всього загалом померлих з голоду понад сім мільйонів людей (переважно ... Жданова Поліна 5 клас.....

# data[].attributes.subject
Кількість людей, які загинули від голоду, оцінювалась деякими істориками в 3,941 млн у сільській місцевості на території Української СРР та Кубані, переважну більшість населення якої становили українці, та склав 6,122 млн втрат ненародженими (всього загалом померлих з голоду понад сім мільйонів людей (переважно ... Жданова Поліна 5 клас.....

# data[].attributes.headline
Горішнього Віта

# data[].attributes.body
Горішнього Віталія

# data[].attributes.headline
Лубінець Анастасія

# data[].attributes.subject
Лубінець Анастасія

# data[].attributes.headline
Катя Осіпова 6 клас 

# data[].attributes.subject
Катя Осіпова 6 клас 

# data[].attributes.headline
6 клас Юлія Деменчук 

# data[].attributes.subject
6 клас Юлія Деменчук 

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Шановні земляки!

Сьогоднішній день - це день спільного болю, спільної пам'яті, спільного обов'язку. Обов'язку закарбувати в серцях пам'ять про тих безневинних, кого прирекли на страшну смерть - смерть від голоду. Обов'язку - не забути правду про злочин, влаштований комуністичним режимом шляхом насильного вилучення продовольчих запасів в селян, яке поєднувалось із широкими репресіями проти різних верств населення. Мільйони життів відібрано жорстоким спланованим актом геноциду проти українського народу. Ми повинні передавати цю правду з покоління в покоління. Адже життя людини - найцінніший дар, дорожчий за всі цінності на землі.

Період Голодомору 1932-1933 років може бути означений в нашій історії одним словом "жах". Жах у тому, що українські села безневинно і безжально вимирали. Вимирали тихо, болісно...

На території Маньківського району виявлено 5366 жертв Голодомору, з них - 3612 осіб включено до Національної книги пам'яті жертв Голодомору.

Боляче згадувати таке страшне минуле, але це минуле нашого народу,якедо цих пір є страшною раною у наших серцях. Миз вами повинні донести нашу історію у майбутнє: справжньою, нехибною, неприхованою, щоб захистити набутою пам'яттюпідростаюче покоління.

Голодомор 1932-1933 рр. - штучно організований та умисно підтримуваний тоталітарним комуністичним режимом голод в Україні (а також окремих частинах Росії та Казахстану) з метою придушення антирадянських настроїв та виступів проти колективізації на селі. Втрати України внаслідок Голодомору склали близько 4,5 млн осіб, з яких понад 3,9 млн - померлими від голоду і 0,6 млн - ненародженими. Понад 90% загиблих були етнічними українцями. За приблизними підрахунками, в нашій області загинуло від Голодомору майже 300 тисяч черкащан, розстріляно в льохах НКВС понад 40 тисяч наших земляків, вивезено на каторгу на Колиму, Соловки близько 2 тисяч родин куркулів.

Визнання Голодомору 1932-1933 рр. геноцидом Українського народу законодавчо закріплено Законом України "Про Голодомор 1932 - 1933 років в Україні", ухваленим Верховною Радою України 28 листопада 2006 р. Постановою Апеляційного суду Києва від 13 січня 2010 р. Й.Сталіна, В.Молотова, Л.Кагановича, П.Постишева, С.Косіора, В.Чубаря, М.Хатаєвича визнано винними в організації Голодомору.

Так, у четверту суботу листопада в Україні на підставі Указів Президента Л. Кучми № 1310/98 та Президента В. Ющенка № 431/2007 відзначається День пам'яті жертв голодоморів. Щороку Український інститут національної пам'яті пропонує спеціальну тему Дня для підкреслення певного аспекту трагедії Голодомору 1932-1933 рр. Цього року такою темою є "Люди Правди" - особливе вшанування пам'яті людей, які ризикуючи кар'єрою, свободою або навіть життям зробили все, щоб зберегти та поширити правдиві відомості про Голодомор. Гасло заходів 2015 р. - "Щоб світ знав".

Люди правди

Ґарет Джонс (1905-1935) - британський журналіст. Автор понад 20 статей на тему голоду. Він тричі побував у Радянському Союзі, востаннє - у березні 1933 р. Порушивши заборону на в'їзд іноземним журналістам до України, нелегально здійснив поїздку Харківською областю. 29 березня 1933 р. Ґарет скликав прес-конференцію в Берліні, на якій уперше публічно заявив про Голодомор. Прес-реліз був опублікований багатьма газетами, зокрема "NewYorkEveningPost" та "ManchesterGuardian". Всього Джоунз до 1935 р. видав декілька десятків статей на тему голоду та побаченого в голодній Україні.

"Я пройшов через безліч сіл... Скрізь чув плач: "У нас немає хліба. Ми помираємо! Передайте в Англію, що ми пухнемо від голоду".

Малкольм Маґґерідж (1903-1990) - британський журналіст, автор низки статей із описом голоду в Україні та роману "Зима у Москві", виданого у 1934 р. У 1933 р. дістався до охопленої голодом України. Завдяки його репортажам Великобританія дізналась про голод. У 2008 р. за вагомий особистий внесок у донесення до світової спільноти правди про геноцид Українського народу під час Голодомору 1932-1933 рр. ҐаретДжоунз та Малколм Маґґерідж були нагороджені (посмертно) орденом "За заслуги" III ступеня.

"Я ніколи не посмію цього забути... Хліборобів, які в снігу на колінах жебрають шматок хліба".

Андрей Шептицький (1865-1944) - митрополит Української греко-католицької церкви. 24 липня 1933 р. разом із вищим духовенством церкви проголошує відозву "Україна в передсмертних судорогах". У ній він закликає християн усього світу поширювати правду про Голодомор в Україні і надавати допомогу голодуючому українському народові. Пастирське послання зачитали у греко-католицьких церквах як в Галичині, так і поза її межами. Про нечуваний злочин у радянській Україні митрополит поінформував Ватикан. Наступного дня після оголошення відозви 35 українських громадських організацій та партій об'єдналися в Український громадський комітет рятунку України, який став координатором допомоги голодуючим. Утім, радянська влада від будь-якої зовнішньої допомоги відмовлялася, приховуючи факт геноциду в Україні.

"Усі радіостанції просимо рознести наш голос цілому світові: може дійде він і до убогих хатин конаючих з голоду селян".

Мілена Рудницька (1892-1976) - громадська активістка, депутатка польського Сейму, автор статей на тему Голодомору. Мілена стала неофіційним послом, яка за допомогою офіційних і приватних зустрічей із представниками різних країн світу та керівників неурядових установ намагалася змінити суспільну думку та вплинути на Радянський Союз. Ці сподівання ґрунтувалися на винесенні питання про голод на розгляд Ліги Націй та допомогу Міжнародного Червоного Хреста. Рудницькій вдалося приватно провести зустріч із Головою Ради Ліги Націй - Прем'єр-міністром та міністром закордонних справ Норвегії доктором Йоганом Людвіґом Мовінкелем. Останньому були передані матеріали про голод одразу від кількох міжнародних і українських організацій.

"Великий Голод був найбільшою катастрофою, яку Україна пережила - як щодо кількості жертв, так і щодо людських страждань".

Йоган Людвіґ Мовінкель (1870-1943) - Прем'єр-міністр Норвегії, Президент Ради Ліги Націй у 1933 р., який виніс питання Голодомору на розгляд Ради Ліги Націй. Успішний бізнесмен, прихильник економічного об'єднання європейських країн на основі зони вільної торгівлі. Один із предтеч Європейського Союзу. Противник нацистів. У 1933 р. йому були передані матеріали про голод одразу від кількох українських і міжнародних організацій. Такий дипломатичний хід переконав його пролобіювати українське питання. Втім, зусилля Мовінкеля не увінчалися успіхом. 29 вересня 1933 р. в Женеві відбулося засідання Ліги Націй за участі 14 держав. Мовінкель чотири рази брав слово, щоб переконати представників країн-учасниць у важливості допомоги жителям радянської України. Однак його заклик не був підтриманий. Постійні члени Ради Великобританія та Франція висловилися проти. Врешті-решт вирішено передати українську справу на розгляд Міжнародного Червоного Хреста, який у свою чергу звернувся до радянського уряду з пропозицією дати згоду на організацію міжнародної допомоги для голодуючих. На це в грудні 1933 р. з Москви надійшла відповідь, в якій було заявлено, що жодного голоду в УСРР і Північному Кавказі немає.

"Ідеться про життя мільйонів. Тому я не міг мовчати".

Нестор Білоус (1889-1972) - колгоспний сторож із Харківщини (с. Леб'яже), свідок Голодомору, автор щоденника. Щоденник вів із 1911 року, хоча мав всього три класи церковно-парафіяльної школи. Брав участь у Першій світовій війні. Пережив голод 1921-1922 рр. і Голодомор 1932-1933 рр., жахливі реалії якого описав простою мовою. На початку серпня 1937 року Нестора було заарештовано, а через кілька місяців засуджено на 6 років ув'язнення у ГУЛАГу за статтею 54-10 Карного кодексу УРСР - "контрреволюційна діяльність, спрямована на підрив колгоспного ладу". Білоуса визнали винним у тому, що він "неоднократно в разговорах с членами колхоза "Красный колос" проводил контрреволюционную агитацию и вел дневник, куда записывал свои контрреволюционные мысли". 30 липня 2008 р. Харківська обласна прокуратура переглянула справу Н. Білоуса і на підставі ст. 1 Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні" винесла рішення про його повну реабілітацію.

"Почалася тепла погода і сходять всі посіви... Колгоспи сіють... Люди мруть з голоду...".

Марко Желізняк (1893-1982) - селянин-фотоаматор із села Удачне на Донеччині. Село від початку 1920-х мало свого фотолітописця. Він знімав усе: від першого трактора в Удачному до страхітливих подій Голодомору. Камера Желізняка зафіксувала розкуркулення та відбирання хліба. Зберігши знімки, він лише після смерті Сталіна написав коментарі до них.

"Що сьогодні є рядовий знімок, те завтра буде історією".

Олександра Радченко (1896-1965) - вчителька з Харкова, свідок Голодомору, автор щоденника, в якому описала перебіг тих страшних подій. Мала трьох дочок - Еліду, Віру, Діну. Сім'я пережила Голодомор, Великий терор та Другу світову війну. Олександру було заарештовано в серпні 1945 р. При обшуку вилучено сім зошитів - щоденників 1926-1945 рр. П'ять-шість зошитів спалили діти Олександри Миколаївни, побоюючись арешту та намагаючись допомогти матері, яка була під слідством. Комуністичний суд виніс жорстокий вирок - 10 років ГУЛАГу. Олександра Радченко повернулася в Україну лише в серпні 1955 р., після відбуття повного терміну ув'язнення. 23 липня 1991 р. Олександру Радченко посмертно реабілітували. Матеріали слідства, разом із щоденниками віднайдено лише у 2001 р.

"Щоденник я присвятила своїм дітям, щоб вони літ за 20 прочитали й побачили, як страждав і стогнав народ, який був жахливий голод, якими жорстокими методами будували соціалізм".

Вільям Генрі Чемберлин (1897-1969) - американський журналіст, московський кореспондент бостонської газети "ChristianScienseMonitor", історик. У жовтні 1933-го подорожував Україною. Повідомлення з цієї мандрівки до Бостона він надсилав із осені 1934-го, коли назавжди залишив СРСР. Тоді ж вийшла його книжка "Залізна доба Росії". В окремому розділі про Україну він розповідав, що голод охопив територію з населенням 60 млн, а кількість жертв становила 3-4 млн осіб. У 1944 р. у Нью-Йорку вийшла ще одна книга Вільяма Чемберлина "Україна: пригнічена нація".

"Не було в історії людства катастрофи таких величезних розмірів, яка привернула б таку малу увагу міжнародного світу... Голод був інструментом національної політики більшовиків, вжитим свідомо як останній засіб зломити опір українського селянства проти системи".

Улас Самчук (1905-1987) - український письменник. У 1934 р. Самчук завершує роботу над романом "Марія" - першим художнім твором на тему Голодомору, який має посвяту "Матерям, що загинули голодною смертю на Україні в роках 1932-1933". Жах матері у голодні роки полягав у тому, що вона ніяк не могла зарадити стражданням дитини, яка повільно угасала на її очах, і частіше за все помирала першою. В Україні роман вийшов лише у 1991 р.

"Марія стоїть над дитиною і думає: "Вмреш, дитинко. На широкому світі немає вже для тебе трошечки хліба... Зовсім трошечки хліба...".

Віктор Кравченко (1905-1966) - колишній радянський функціонер, автор книг "Я обрав свободу" і "Я обираю справедливість". У 1944-му зумів втекти на Захід та опублікувати бестселер "Я обрав свободу", де описав колективізацію, Голодомор, Великий терор, свідком яких був. У цей самий час Міністерство державної безпеки СРСР організувало міжнародну кампанію з дискредитації Кравченка. Тривалий судовий розгляд, що проходив від 24 січня до 22 березня 1949 р. в Парижі, був названий "процесом століття" через кількість залучених свідків з обох боків. Від Кравченка це були переважно безпосередні свідки злочинів комуністичної системи. Захист спирався переважно на свідчення відомих осіб. Суд став на бік Кравченка і присудив йому компенсацію в розмірі 50 тис. франків.

"Тут я побачив людей, що помирали на самоті, повільно, помирали страхітливо, безцільно, без надії, що їх жертва виправдана. Вони потрапили в пастку і залишились там помирати від голоду, кожен у власному домі, за політичним рішенням, прийнятим у далекій столиці за столами для нарад і банкетів. Не було навіть розради від неминучості щоб полегшити жах".

Рафаель Лемкін (1900-1959) - американський юрист, автор статті "Радянський геноцид в Україні", книги "Правління Осьових сил в окупованій Європі". Саме він уперше застосовував термін "геноцид" до Голодомору 1932-1933 років, визначивши його як "координоване планування різних дій спрямованих на знищення основоположних основ життя національних груп, з метою повного винищення самих цих груп". За допомогою його зусиль термін геноцид було додано до переліку звинувачень проти найвищого командування нацистів. Він був одним із авторів резолюції Генеральної Асамблеї ООН - "Конвенції про запобігання та покарання злочинів геноциду", в якій було надано остаточне визначення геноциду в юридичних термінах.

"Голодомор є класичним прикладом радянського геноциду, найдовшого й наймасштабнішого експерименту з русифікації, а саме - винищення української нації".

Роберт Конквест (1917-2015) - американський історик-радянолог, автор книги "Жнива скорботи" - найґрунтовнішої наукової праці про Голодомор. "Жнива скорботи" з'явилися у 1986 р. у престижному OxfordUniversityPress й до сьогодні залишаються найвідомішою у світі працею про Україну. Висновок автора полягає в тому, що селянство підрадянської України стало жертвою страхітливого експерименту - "терору голодом". У 1993 р. книга "Жнива скорботи" вийшла друком і в Україні. У 2005 р. її автор нагороджений найвищою цивільною нагородою у Сполучених Штатах Америки - "Президентською медаллю Свободи". Президент України Віктор Ющенко за вагомий особистий внесок у дослідження голодоморів в Україні у 2005 р. нагородив орденом князя Ярослава Мудрого V ступеня.

"Суд історії не може оголосити іншого вироку радянському режимові, крім кримінальної відповідальності".

Джеймс Мейс (1952-2004) - американський історик, голова Комісії Конгресу США зі збору свідчень очевидців голоду, автор безлічі публікацій про Голодомор. У результаті роботи Комісії зі збору свідчень опубліковано тритомник майже двох сотень усних свідчень про голод в Україні. В нашій країні ці матеріали перевидані у 2008 р. У 1993 р. Джеймс Мейс переїхав до України. Працював у Києво-Могилянській академії, займався політологією і дослідженням Голодомору. Він характеризував українське суспільство як постгеноцидне: "Це глибоко травматизований, зранений організм, який щосили намагається забути про жахи минулого...". Саме Мейс запропонував запалити свічки в знак пам'яті за померлими: "...щоб прості українці запалили в цей день у вікнах свічки - вони стануть поминальними свічками за батьками, дідами, прадідами, вони освітять майбутнє без жертв, без насильства, без жахів". 26 листопада 2005 р. його нагороджено орденом князя Ярослава Мудрого II ступеня (посмертно).

"Мені судилася така доля, що ваші мертві вибрали мене. Не можна займатися історією голокосту та не стати хоч би напівєвреєм, як не можна займатися історією голодомору й не стати хоча б напівукраїнцем".

Володимир Маняк (1934-1992) і Лідія Коваленко-Маня к (1936-1993)- відомі українські громадсько-політичні діячі, публіцисти, журналісти. Вони одними з перших в радянській Україні почали досліджувати Голодомор. З 1987-го збирали документи та свідчення понад 1000 очевидців геноциду й у 1991 р. видали "33-й: Голод: Народна Книга-Меморіал". Подружжю Маняків посмертно присуджено у 1993 році Державну премію України ім. Т. Шевченка за вагомий внесок у дослідження голодоморів в Україні, привернення уваги міжнародної спільноти до визнання голодомору 1932-1933 в УРСР актом геноциду українського народу, активну громадянську діяльність щодо вшанування пам'яті жертв трагедії.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
голодомор – трагедія

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
про яку маємо пам’ятати…

# data[].attributes.attachment_link.title
Голодомор - трагедія, про яку маємо пам'ятати...

# data[].attributes.attachment_link.description
Шановні земляки! Сьогоднішній день - це день спільного болю, спільної пам'яті, спільного обов'язку. Обов'язку закарбувати в серцях пам'ять про тих безневинних, кого прирекли на страшну смерть - смерть від голоду. Обов'язку - не забути правду про злочин, влаштований комуністичним режимом шляхом насильного вилучення продовольчих запасів в селян, яке поєднувалось із широкими репресіями проти різних верств населення.

# data[].attributes.headline
Руслан Грачов 

# data[].attributes.subject
Руслан Грачов 

# data[].attributes.headline
Іван Клепко 6 Клас

# data[].attributes.subject
Іван Клепко 6 Клас

# data[].attributes.body
Третьякова Аліна

# data[].attributes.headline
Перегінець Анна 6 клас

# data[].attributes.subject
Перегінець Анна 6 клас

# data[].attributes.body
Голодомор - геноцид української нації, скоєний керівництвом Радянського Союзу на чолі з Йосифом Сталіним шляхом штучно створеного масового голоду з метою знищення українців, остаточної ліквідації українського спротиву режиму та намагань українців збудувати самостійну, незалежну від Москви Українську Державу.

# data[].attributes.headline
Голодомор - це...

# data[].attributes.subject
Голодомор - це...