# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Музей Соломії Крушельницької у Львові

# data[].attributes.attachment_link.title
S. Krushelnytska  “Madama Butterfly”  Un bel di vedremo Puccini, С.Крушельницька - Мадам Баттерфляй

# data[].attributes.headline
Французькою по

# data[].attributes.body
Французькою пояснила російському царю, що співала пісні українською.

Родина російського імператора Миколи ІІ звернулася із проханням до Крушельницької дати концерт у царському палаці. Співачка погодилася. Протягом вечора вона співала для царської родини та гостей арії з відомих опер різними мовами, а на завершення концерту заспівала кілька українських народних пісень.

Царю Миколі ІІ так сподобалися пісні, що він запитав Соломію Крушельницьку, якою це мовою вона співала і про що в них розповідається. Співачка відповіла французькою. Оповівши зміст пісень, вона наголосила, що це пісні її рідною мовою – українською.

Співала до 79-річного віку.

Але з піснею вона була до кінця життя: адже навіть із раком горла на 79-му році життя (упродовж 8–16 квітня 1951 р.) Крушельницька записала чотири твори — це були обробки українських пісень Андрія Штогаренка, Станіслава Людкевича, Бориса Лятошинського та Віктора Матюка.

# data[].attributes.headline
Щодня робила г

# data[].attributes.body
Щодня робила гімнастику та сама керувала авто.

Соломія Крушельницька була вродливою жінкою, яка знала, як підтримувати себе у формі: щодня — гімнастика та здорове харчування. Вона гарно трималася в сідлі, любила вечірні прогулянки та своє авто, яким завжди сама керувала.

Пережила дві окупації.

За радянської окупації нова влада націоналізувала будинок Крушельницької, залишивши їй із сестрою Ганною тільки квартиру на верхньому поверсі. За німецької окупації співачка намагалася вижити за гроші від приватних уроків вокалу.

# data[].attributes.headline
За кордоном за

# data[].attributes.body
За кордоном завжди підкреслювала, що українка.

Українську співачку в Італії й Польщі називали своєю та вважали національною гордістю, але вона завжди повторювала, що є українкою, а свої особисті концерти скрізь закінчувала українськими народними піснями.

Найкраща інтерпретаторка Ріхарда Ваґнера.

Завдяки італійським педагогам голос Соломії Крушельницької набув надзвичайної сили й відтінків, відкрив її лірико-драматичне сопрано діапазоном у три октави (у Львові її голос визначили як мецо-сопрано, що в майбутньому зумовило повну зміну репертуару), яке гіпнозувало поціновувачів мистецтва. Проте Соломія на цьому не зупиняється й націлена на самовдосконалення. Вона їде вчитися до Відня, де опановує німецьку вокальну школу, щоб співати в операх Ріхарда Ваґнера, твори якого вимагали спеціальної підготовки та витривалості. Після навчання з успіхом виконує головні партії в 6 операх німецького композитора. У 1902 році після виступу в опері "Лоенґрін" в Opéra Garnier преса писала, що Крушельницька підкорила Париж за один вечір.

# data[].attributes.headline
У післявоєнний період 

# data[].attributes.body
У післявоєнний період С. Крушельницька почала працювати у Львівській державній консерваторії ім. М. В. Лисенка.

16 листопада 1952 року перестало битися серце великої співачки. Поховали С. А. Крушельницьку у Львові на Личаківському кладовищі поруч з могилою друга і наставника — Івана Франка.

# data[].attributes.headline
Особливе місце у творч

# data[].attributes.body
Особливе місце у творчій діяльності співачки займали концерти, присвячені пам'яті Т. Г. Шевченка та І. Я. Франка. Для участі в цих концертах вона часто приїжджала в Західну Україну.

Кожного року Соломія Крушельницька проводила літо на Галичині, не став винятком і серпень 1939-го року.

У серпні 1939 року співачка відвідала Галичину і через початок Другої світової війни не змогла повернутися в Італію.

# data[].attributes.body
У 1910 році С. Крушельницька вийшла заміж за відомого італійського адвоката, мера міста В'яреджо Чезаре Річчоні, який був тонким знавцем музики й ерудованим аристократом. Вони взяли шлюб в одному з храмів Буенос-Айреса. Після одруження Чезаре і Соломія оселилися у В'яреджо. Тут Соломія купила віллу, яку назвала «Salome».

# data[].attributes.body
17 лютого 1904 року в міланському театрі «Ла Скала» Джакомо Пуччіні представив свою нову оперу «Мадам Баттерфляй». Ще ніколи композитор не був так упевнений в успіху.., але глядачі оперу обурено освистали. Славетний маестро почувався розчавленим. Друзі вмовили Пуччіні переробити свій твір, а на головну партію запросити Соломію Крушельницьку.29 травня на сцені театру «Гранде» в Брешії відбулася прем'єра оновленої «Мадам Баттерфляй», цього разу - тріумфальна. Публіка сім разів викликала акторів і композитора на сцену. Після вистави, зворушений і вдячний, Пуччіні надіслав Крушельницькій свій портрет із написом: «Найпрекраснішій і найчарівнішій Баттерфляй».

# data[].attributes.headline
Вона тріумфально гастр

# data[].attributes.body
Вона тріумфально гастролює Європою та Америкою, співає в багатьох столицях і на кращих оперних сценах світу - Львові, Кракові, Варшаві, Петербурзі, Парижі, Лондоні, Римі, Мілані, Флоренції, Берліні, Відні, Мадриді, Лісабоні, Буенос-Айресі, Сантьяго, Каїрі, Александрії та багатьох інших містах. Соломія Крушельницька виконувала сопрановий репертуар фактично в усіх найкращих операх італійських, німецьких, французьких, польських, російських та інших композиторів.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Музей Соломії Крушельницької у Львові

# data[].attributes.attachment_link.title
Соломія Крушельницька – "Ой, у полі керниченька"

# data[].attributes.body
У 1891-1893 роках навчалася у Львівській консерваторії.

Соломія Крушельницька закінчила Львівську консерваторію (1893 р.) за класом сольного співу професора Валерія Висоцького і спеціального фортепіано за класом професора Владислава Вшелячинського, до того ж закінчила з медаллю і відзнакою. Потім вдосконалювала свою вокальну майстерність у Мілані у прославленого маестро Фаусти Креспі. Після цього вона - примадонна Львівської і Варшавської опер, знаменитої Міланської "Ла Скала"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Музей Соломії Крушельницької у Львові

# data[].attributes.attachment_link.title
Соломія Крушельницька. "Ой, летіли білі гуси"

# data[].attributes.headline
У 1883 році на Шевченк

# data[].attributes.body
У 1883 році на Шевченківському концерті у Тернополі відбувся перший прилюдний виступ Соломії, яка співала в хорі товариства «Руська бесіда». На одному з концертів цього хору 2 серпня 1885 року був присутній Іван Франко, який разом із українськими, російськими і болгарськими студентами та композитором Остапом Нижанківським, художником і поетом Корнилом Устияновичем мандрував тоді краєм. На концерті був також письменник Павло Думка, родом із сусіднього села Купчинці.

# data[].attributes.headline
 Народилася Соломія Кр

# data[].attributes.body
Народилася Соломія Крушельницька 23 вересня 1872 року в селі Білявинцях на Поділлі в сім'ї священика.

Співати вона почала з юних років. Основи музичної підготовки отримала в Тернопільській гімназії, в якій здавала іспити екстерном. Тут вона зблизилася з музичним гуртком гімназистів, членом якого був також Денис Січинський — згодом відомий композитор, перший в Галичині музикант-професіонал

# data[].attributes.headline
Всесвітньо відомі дири

# data[].attributes.body
Всесвітньо відомі диригенти Артуро Тосканіні і Леопольдо Муньйоне навіть супереничали між собою, щоб забезпечити найкращі умови для цієї славетної співачки, за честь диригувати виставою за участю Соломії Крушельницької.

# data[].attributes.headline
У широкому світі, де в

# data[].attributes.body
У широкому світі, де вона тріумфально виступала на кращих оперних сценах, її називали "незабутньою Аїдою", "єдиною в світі Джокондою", "найчарівнішою Чіо-Чіо-сан","Ідеальною Брунгільдою", "неперевершеною Саломеєю", "вражаючою Валькірією", "винятковою Лорелеєю". Створені нею образи були справді неповторними. За свідченням великого диригента Артуро Тосканіні в операх Вагнера, Штрауса, Піццетті, Каталані, Пуччіні Соломія Крушельницька була неперевершеною.

# data[].attributes.headline
"У перші десятиріччя д

# data[].attributes.body
"У перші десятиріччя двадцятого століття на оперній сцені царювали чотири особи чоловічої статі - Баттістіні, Карузо, Тітта Руффо, Шаляпін. І лише одна жінка спромоглася сягнути їх висот і стати врівень з ними. Нею була Соломія Крушельницька."-писав видатний італійський музикознавець і музичний критик Рінальдо Кортопассі.