# data[].attributes.headline
שלב ב סעיף 2 מקורות המידע וסיכומנו:

# data[].attributes.subject
שלב ב סעיף 2 מקורות המידע וסיכומנו:

# data[].attributes.body
סיכום הכתבה של נועם סימן טוב:

משבר הקורונה הצמיח גם הזדמנות: הפיכת בתי הספר לרלוונטיים

כדי להצית עתיד אחר ולהישאר רלוונטים יש לעבור ממערכת חינוך למערכת למידה, לא רק בצורה אלא גם במהות.

נדירות ההזדמנויות בהן ניתנת לנו האפשרות לדף חלק נקי ולשינוי מהיסוד. משבר קולוסאלי כמו הקורונה יכול לשמש טריגר לכך, בוודאי במערכת החינוך והלמידה שעוד טרם הקורונה נקלעה למשבר עמוק.

שוק העבודה זועק מזה זמן רב על חוסר התאמה של כ-80% בין הדרישות והביקושים לבין היכולות והכישורים של בוגרי מערכת החינוך. על פי נתוני ה-OECD חוסר ההלימה בין הנלמד במערכת החינוך לצרכי שוק העבודה פוגע לטווח ארוך בחוסנה של מדינת ישראל, בפריון ובצמיחה ואולי יותר מכל ברלוונטיות של מערכת החינוך.

קישור לכתבה: https://www.globes.co.il/news/article.aspx?did=1001346398

הסיכום של יואב הראל:

התאמת מערכת החינוך למאה ה 21 או בשמה הרשמי "התכנית הלאומית", הינה תכנית שמטרותיה העיקריות הן:

1. שיפור מיומנויות המורים.

2. התאמת ההוראה לשונוּת בין התלמידים.

3. מתן משוב בזמן אמת.

4. רצף למידה בכיתה ובבית והידוק הקשר בין הבית לבין בית הספר.

5. אדמיניסטרציה הנשענת על טכנולוגיית המידע.

המהלכים העקריים שכבר נעשו למען מטרות אלו הם:

1. התאמת תכניות הלימודים.

2. תכנים דיגיטליים.

3. פיתוח מקצועי של עובדי ההוראה.

4. תשתיות ותחזוקה.

5. בקרה והערכה.

קישור לכתבה: https://cms.education.gov.il/EducationCMS/Units/Rama/HaarachatProjectim/Tikshuv_Tochnit_Leumit.htm

הסיכום של שלו צ'יבוטרו:
המאמר מנתח שני תהליכים מקבילים במערכת החינוך הישראלית: ראשית, רעיון האוטונומיה הבית ספרית והשלכותיו הפדגוגיות ויעילותו; ושנית, פיתוח חינוך מתקדם הניכר בעיקר בתחום הקוגניטיבי של מיומנויות המאה העשרים ואחת (21st CS), תוך התמקדות בטיפוח "ידע עמוק" וכישורי חשיבה של ילדים. מהסקירה עולה כי מערכת החינוך הישראלית עדיין לכודה ב"מלכודת הריכוזיות", המונעת שינויים גדולים בדפוסי השליטה המרכזית ובדרגות החופש המוענקות למחנכים ברמת בית הספר. באשר לפדגוגיה בית ספרית, ניכר כי רוב השינויים בפדגוגיה שהציעו מסמכי המדיניות הרבים לאורך השנים לא הביאו לשינוי בר קיימא, כלל מערכתי. בשני הנושאים ניכר פער גדול בין הצהרות על פדגוגיות חדשניות ואוטונומיה בית ספרית לבין יישומן בפועל.

קישור לכתבה: https://en-anatzohar.huji.ac.il/publications/school-autonomy-and-21st-century-skills-israeli-educational-system

הסיכום של עדו נמשיץ:

מערכת החינוך חשובה מאוד לצמיחת הדור הבא ולצורך התפתחות חברתית וכלכלית של המדינה. אך כמו כל מערכת אחרת, גם למערכת החינוך יש חסרונות והאתגרים הבאים עשויים לגרום לחוסר הרלוונטיות שלה:

1. חינוך ישן ולא מתאים לעולם המודרני - עם התפתחות הטכנולוגית והחברתית במהירות המשתנה כל הזמן, מערכת החינוך עשויה לא להיות מספיק מתאימה לצרכים המתפתחים של התלמידים.

1. חינוך מסורתי ומרכזי - המערכת החינוכית עדיין מתמקדת בלמידה מתוך הכיתה וקובעת ערכים ומטרות חינוכיות סטנדרטיות עבור כל התלמידים, ללא התחשבות במיומנויות והעניינים הייחודיים של כל תלמיד בפרט.

1. חינוך שאינו מתמקד ביכולות וכישורים עתידיים - כמו שאמרנו, מערכת החינוך מתמקדת בקבלת ידע מסוים ופחות בפיתוח יכולות וכישורים עתידיים של התלמידים

5. פערים חברתיים וכלכליים - חלק מהתלמידים לא מקבלים חינוך איכותי כמו השאר, כגון תלמידים ממשפחות עניות

קישור לכתבה: https://israel-news.co.il/archives/23908

הסיכום לכתבה של בארי:
הכתבה מתארת את הבעיה הנוכחית במערכת החינוך, בה אין מתן מספיק דגש על יצירתיות ופיתוח מיומנויות רלוונטיות לעולם העבודה במאה ה-21. הוא מדגיש את הצורך להתאים את החינוך לצרכי העתיד ולפתח מיומנויות כמו יצירתיות, חשיבה ביקורתית, חדשנות, עיצוב טכנולוגיה ותכנות, אינטיליגנציה רגשית ומנהיגות.

הכתבה מביעה תסכול כלפי המערכת החינוכית שממשיכה ללמד מקצועות לא רלוונטיים בשיטות מיושנות ותוך ניהול מערך הערכה שאינו תואם לצרכי השוק העבודה. הוא מציין את דוח הפורום הכלכלי העולמי שמעיד על דרישת התעשייה לעובדים יצירתיים ועם כישורים רלוונטיים, שאין להם את הכלים הנדרשים מבתי הספר והאקדמיה הקיימים.

הכתבה גם מציינת גם את החשיבות הפסיכולוגית של יצירתיות, ומתייחס למחקר של ג'ורג' לאנד המראה שצמיחת היצירתיות בילדים יורדת משנה לשנה במערכת החינוך.

לסיכום, הטקסט טוען כי יצירתיות היא כישור מרכזי וחיוני בעולם המודרני ובית הספר שוחק אותו. אך גם הכתבה גם מראה לנו דרכים לפתח את היצירתיות שלנו למרות השחיקה של מערכת החינוך.

קישור לכתבה: https://www.globes.co.il/news/article.aspx?did=1001280639

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
נדירות ההזדמנויות בהן ניתנת לנו האפשרות לדף חלק נקי ולשינוי מהיסוד. משבר קולוסאלי כמו הקורונה יכול לשמש טריגר לכך, בוודאי ב מערכת החינוך והלמידה שעוד טרם הקורונה נקלעה למשבר עמוק.

שוק העבודה זועק מזה זמן רב על חוסר התאמה של כ-80% בין הדרישות והביקושים לבין היכולות והכישורים של בוגרי מערכת החינוך. על פי נתוני ה-OECD חוסר ההלימה בין הנלמד במערכת החינוך לצרכי שוק העבודה פוגע לטווח ארוך בחוסנה של מדינת ישראל, בפריון ובצמיחה ואולי יותר מכל ברלוונטיות של מערכת החינוך.

מאז פרוץ המגפה, 1.5 מיליארד תלמידים.ות ברחבי העולם נשלחו הביתה ללמוד מרחוק, בתקווה שזו תסייע לעצירת שרשרת ההדבקה. גם בישראל הכיתה נכנסה הביתה ונוצרו מודלים שונים של למידה היברידית. בשל המגפה, מערכת הלמידה נדרשת לאדפטציה ולאג'יליות בדומה למערכות אחרות. לצד האתגר וחוסר הבהירות טמונה ההזדמנות. במציאות החדשה נפרצו גבולות הכיתה הפיזיים ונוצר רצף בין המערכת הפורמלית, הבלתי פורמלית והבית, רצף למידה שנמשך לאורך כל שעות היממה במסגרות שונות. ניצני ההבנה שאין ילד.ה של בוקר וילד.ה של צהריים מחלחלים.

בתי הספר, המבנים, התכנים ושיטות ההוראה שלא השתנו כמעט בכלל למעלה ממאה שנה, מצאו עצמם מתעוררים לשחר של יום חדש ללא הכנה למציאות שיצרה הקורונה. חוסר הוודאות והבלבול לגבי חזרה לשגרת למידה, החזרה מהגל הראשון שכשלה ואסטרטגית יציאה לא ברורה מוסיפים גם הם לכאוס שמתהווה בשטח.

ה"שיבוש" בשיטות החינוך והלמידה המסורתיות והמשבר שמתרחש משמעותים ולא מאפשרים למערכת החינוך לחזור לסדר הישן. אלו מאפשרים להרכיב משקפיים חלופיות ופתח ליישום מתודות חדשניות וניסויים "על רטוב". נפתחה הזדמנות אמיתית לשנות מהיסוד, לעבור מחינוך ללמידה, לשנות את הפרדיגמה ולהצמיח דור בעל כישורים ויכולות המותאמים למציאות החדשה ולדרישות שוק התעסוקה העתידי. דור שלמידה עצמית, סקרנות וחקר אינם זרים לו. ההזדמנות ללמוד איך ללמוד היא כאן ועכשיו.

המשמעות של למידה אחרת המותאמת למאה ה-21 איננה עוד הקניית ידע ושינון אלא במציאת הדרך ללמוד, להעמיק, לשאול שאלות ולפתח את המצפן האישי ללמידה. בעידן של שינויים אקספוננציאלים נדרשת מוכנות ופדגוגיה אחרת מכפי שהיתה בעבר. מעבר מצבירת מידע, אשר נגיש היום בכל מקום, לפיתוח מיומנויות רכות כמו סקרנות ויצירתיות והיכולת לעבד מידע ולשאול שאלות בעולם שמשתנה כל הזמן, יכולת לפיתוח שיח זהות ערכים ובניית בסיס לחיים משותפים. זהו ארגז כלים הכרחי להשתלבות בשוק העבודה העתידי. זהו צו השעה.

מעבר למערכת שבמרכזה לומד עצמאי בעל הנעה פנימית ללמידה ולקיחת אחריות מחייב פיתוח של סט כישורים הנשענים על כישורי חיים כגון שיתוף פעולה, גמישות, עצמאות ולמידה לאורך החיים, כישורי חשיבה עמוקה שכוללים חשיבה ביקורתית, יצירתיות, חדשנות ופתרון בעיות וכישורים טכנולוגים.

מעבר למערכת מבוססת למידה אינו מייתר את בית הספר והמורה אלא מחייב אותם לשנות צורה. המורה ישמש כמנהיג.ת למידה, מורה דרך מאמן ומנטור המסייע ללומד למצוא את דרכו על פי צרכיו. באחריותו של כל מנהיג.ת למידה להעצים את התלמידים לקחת סיכונים, להיות חדשניים ולנצל את ההזדמנויות ללמידה שנקרות בדרכם. בית הספר יהפוך למקום שממוקד בחיברות ורישות מקום בו אפשר ללמוד שיתופי פעולה ועבודת צוות, מקום שממוקד ברווחה האישית של כל תלמיד ולא בהקניה ושינון.

המודל המסורתי מבוסס על סטנדרטיזציה ופס ייצור אחיד כמו במפעל וזאת למרות שכל תלמיד דורש התייחסות אחרת. הפרסונליזציה - למידה מותאמת אישית, היא המפתח למודל החדש. הטכנולוגיה היא הכלי שמאפשר את שינוי המודל בו כל תלמיד יכול ללמוד בקצב שלו. היא מאפשרת למידה בכל מקום. על על מנת לוודא שאף אחד לא נשאר מאחור יש לתת לכלל הלומדים במרכז ובפריפריה נגישות לכלים הללו. חיבור ל-WIFI, חומרה ותכנים דיגיטלים אינם עוד בגדר מותרות אלא בגדר זכות יסוד לכל תלמיד.ה כדי שיוכלו לממש את הפוטנציאל שלהם. אלו יחזקו את החוסן האישי של הלומדים, יכינו אותם למצבים משתנים וישנו את המשוואה כתובת שווה עתיד.

כמדינה חפצת חיים אנו מחויבים להוביל בחזית החדשנות ולשמור על מעמדנו כאומת הסטארט-אפ. על מנת לעשות זאת נדרש טיפול שורש במערכת החינוך, כזה שיניח תשתית ליסודות הלמידה - חשיבה מערכתית, חשיבה עתידית, חשיבה ערכית, חשיבה אסטרטגית ושיתופי פעולה. ללא אלו אין חדשנות וקידמה ברת קיימא. כדי להצית עתיד אחר ולהישאר רלוונטים יש לעבור ממערכת חינוך למערכת למידה, לא רק בצורה אלא גם במהות.
הכותבות הן מייסדות ומנכ"ליות משותפות של Think Creative, יועצות אסטרטגיות ומחברות התוכנית "אסטרטגיית צמיחה של מערכת החינוך בעקבות משבר הקורונה" ותוכנית העשור לחינוך במדינת ישראל "חינוך 2030" עבור הקבינט הציבורי לחינוך
הוספה לנושאים שמעניינים אותי

רוצה להתעדכן בנושאים הקשורים לכתבה?

לחיצה על הנושא תוסיף אותו לרשימת "הנושאים שמעניינים אותי", שםניתן לקרוא ולנהל את ההתראות כשמתפרסמת כתבה בנושא.

לצפייה בכתבות וניהול הנושאים, יש ללחוץ על כפתור בסרגל העליון

הבנתי, תודה!

# data[].attributes.attachment_link.title
המשבר הצמיח גם הזדמנות: הפיכת בתי הספר לרלוונטיים | דעה, מיכל שלם ומיכל לבנטל אנדרסון

# data[].attributes.attachment_link.description
נדירות ההזדמנויות בהן ניתנת לנו האפשרות לדף חלק נקי ולשינוי מהיסוד. משבר קולוסאלי כמו הקורונה יכול לשמש טריגר לכך, בוודאי ב מערכת החינוך והלמידה שעוד טרם הקורונה נקלעה למשבר עמוק. שוק העבודה זועק מזה זמן רב על חוסר התאמה של כ-80% בין הדרישות והביקושים לבין היכולות והכישורים של בוגרי מערכת החינוך.

# data[].attributes.headline
שלב ג - לאחר כתיבת השיר - טקסט טיעון על הסיבות לבחירתנו בנושא המחאה נגד מערכת החינוך כיום.

# data[].attributes.subject
שלב ג - לאחר כתיבת השיר - טקסט טיעון על הסיבות לבחירתנו בנושא המחאה נגד מערכת החינוך כיום.

# data[].attributes.body
בעבודה בספרות התבקשנו לכתוב את הסיבות לבחירתנו בנושא המחאה שלנו. אנו בחרנו למחוא נגגד מערכת החינוך של היום עקב הסיבות הבאות:

ראשית, מערכת החינוך היא יסוד מרכזי בחברה ומשפיעה ישירות על עתידה. עם התקדמות הטכנולוגיה והשינויים המהירים בעולם, חשוב להתקפל אל המציאות ולשדרג את מערכת החינוך במידה והיא לא מותאמת לצרכים העכשוויים. כיתה ט' היא שלב מכריע בקריירה הלימודית, ולכן חייבים להבטיח שהתלמידים יקבלו כלים וידע המותאמים למאה ה-21. על ידי העלאת מודעות לנושא אותה עשינו דרך מחאה.

שנית, המחאה הנוכחית במערכת החינוך נמשכת על פיום התלמידים, ההורים והמורים מרחבי הארץ. הם מביעים את הפגנתם נגד הקיום של בחינות סטנדרטיות והתמודדות סטטית עם התוכן הלימודי. הם מבקשים שינויים עמוקים שיתמקדו בפיתוח יכולות יצירתיות, חשיבה ביקורתית ופתרון בעיות מורכבות. כאשר שמענו על כך הרגשנו צורך להשמיע את קולם בעבודה הזאת בעוד קולם וזעקתם של המורים, התלמידים וההורים לא ממש נשמע.

בנוסף, הקידום והשיפור של מערכת החינוך הם חיוניים להתפתחות חברתית וכלכלית עתידית. בחינוך מותאם לתקופה הנוכחית, ניתן לפתח את יכולות התלמידים להיות מתגברים, יצירתיים ועצמאיים. בנוסף, מערכת החינוך מספקת את היסודות הדרושים לקריירה מוצלחת ולתרומה לחברה הגלובלית. לכן, המחאה הנוכחית היא קריאה לשיפור ושינוי במערכת החינוך כדי למקם את התלמידים במרכז ולתת להם את הכלים המתאימים לעתיד מבטיח. לכן, המחאה היא מעין דרך שלנו להביע את דאגתנו לעתיד העולם הזה שזה דבר שצריך לדאוג לו, לדוגמא: פתירת כל מיני בעיות כלל עולמיות.

לסיכום, לדעתנו נושא המחאה שבחרנו הינו נושא חשוב אותו צריך להעלות למודעותם של כמה שיותר אנשים עקב הסיבות הנל. אנו מקווים שעשינו את תפקידנו החשוב בהעברת המחאה הזאת כראוי.

# data[].attributes.headline
שלב ג - השיר!!! - "צעדי המרד הלימודי"

# data[].attributes.subject
שלב ג - השיר!!! - "צעדי המרד הלימודי"

# data[].attributes.body
מערכת החינוך, אנחנו קוראים כאן,
בשיר המחאה הזה, יש לנו מסרים מרכזיים.

תחשבו על יצירתיות, על החשיבה הפתוחה,
אבל במערכת זו, כך נראית המציאות.

שינון החומר, שוחק על יצירתנו,
איך יכולים לגבש את חלומותינו?

מעמסה רבה של עבודות ובחינות,
זה מה שיוצר לנו חרדה ולחץ מיותר.

איפה ההבנה לאורך הדרך שלנו,
אנחנו יותר מפיצוץ ציונים רגיל.

הכל שווה כולל אתם התלמידים, כך אומרת המערכת ,
אך זה לא משקף את יכולתנו האינדיווידואלית.

למה ללמוד בדרכים מיושנות וישנות,
במאה ה-21 אנחנו רוצים להפוך?

חוסר אכפתיות רב, מול קשיים שלנו,
אנחנו לא רובוטים, תחשבו על הנפש הפנימית.

ציונים מספריים, זה הכל שלנו,
אך אנחנו נפשות חיות, לא מפעל מושג.

הזמן להתעורר, להחזיר לחינוך פנימי,
לאזור את האור שבנו, בזעקה נועזת וחיה.

נקום לפעולה, כי אנחנו יכולים,
נחשוף את המערכת השקופה והפגענית.

בשיר המחאה הזה, קוראים לשינוי,
בלב ובנשמה, חזקים נזעיק ונבעיר.

תענו לזעקתנו, של התלמידים!

# data[].attributes.headline
שלב ג קדם שיר - רשימת הבעות לטענותינו נגד מערכת החינוך כיום

# data[].attributes.subject
שלב ג קדם שיר - רשימת הבעות לטענותינו נגד מערכת החינוך כיום

# data[].attributes.body
* מערכת החינוך שוחקת את היצירתיות של התלמידים עקב השמת שינון החומר כדבר המרכזי.

* במערכת ישנם יותר מדי עבודות ומבחנים שגורמות למעמסה נפשית קשה, חרדה ולחץ מיותר אצל התלמידים.

* המערכת מתייחסת אל התלמידים כאל שווים עם אותם שאיפות, חוזקות, יכולות ורצונות כאשר לא כך הדבר ולכל תלמיד יש יכולות משלו ואת חולשותיו.

* למידה בדרכים מיושנות מאוד שלא מתאימות למאה ה - 21

* מקרים של חוסר אכפתיות לקשיים שתלמיד חווה והתייחסות אל התלמיד  כאל רובוט

* הגדרת התלמיד לפי ציונים מספריים ולא כנפש חיה והומנית והפיכתו למפעל ציונים

# data[].attributes.headline
שלב ב סעיף 3 ליכוד כלל הכתבות

# data[].attributes.subject
שלב ב סעיף 3 ליכוד כלל הכתבות

# data[].attributes.body
מערכת החינוך צריכה להסתגל לשינויים במאה ה-21 וללמד מיומנויות חשובות כמו חשיבה ביקורתית, מיומנויות דיגיטליות וכישורי חיים.
עם זאת, ניתן לראות לאורך ההיסטוריה אודות המערכת שמערכת החינוך בישראל לא מצליחה במבחנים בינלאומיים וסטודנטים רבים עדיין מסתמכים על שינון במקום על הבנה. ישנם שני סוגים של חסמים להתאמת מערכת החינוך: קשיים במעבר למערכת העונה על צרכי המאה ה-21 ונושאים ארגוניים. מערכת החינוך ריכוזית ביותר וישנן יחידות רבות המקדמות מטרות שונות. האוכלוסייה בישראל מגוונת והיית המגוונת עוד מזמני הקמתה של מערכת החינוך הישראלית, מה שמקשה על ביצוע שינויים אחידים.
התכנית הלאומית שמה לה למטרה לשפר את מערכת החינוך על ידי שיפור מיומנויות המורים, התאמת דרכי הוראה להבדלי התלמידים, מתן משוב בזמן אמת, הבטחת המשכיות הלמידה ושימוש בטכנולוגיית מידע לניהול. עם זאת, המערכת מתמודדת עם אתגרים במתן מענה לצרכים של המאה ה-21 כבר הרבה זמן ולה בעיות ארגוניות ופערים בגישה לחינוך איכותי. משבר הקורונה שהיה סיפק הזדמנות להפוך את בתי הספר לרלוונטיים יותר. מערכת החינוך נאבקת בחוסר התאמה בין ההשכלה לצרכי שוק העבודה, תוך הסתמכות על שינון חוץ וחוסר התמקדות במיומנויות חשובות. המערכת מרוכזת ולכודה בפרקטיקות מיושנות, המונעות שינויים פדגוגיים ואוטונומיה בית ספרית. דרושים שינויים מערכתיים ברי קיימא לשיפור.

לסיכום, מערכת החינוך צריכה שינוי גדול על מנת להכין את הדור העכשווי לעתיד הקיים. דבר זה לא יקרה עם ימשיכו ללמד בדרכים מיושנות ולא אטרקטיביות. אך למרות כל החסרונות האלו ישנם גורמים המנסים לבצע שינויים במערכת החינוך על מנת להפוך אותה למעשית יותר לדור של היום ואנו מקווים שהשינוי יקרה בקרוב.

# data[].attributes.headline
שלב ב סעיף א: 

# data[].attributes.subject
שלב ב סעיף א: 

# data[].attributes.body
התאמת מערכת החינוך בישראל למאה ה- 21.

# data[].attributes.headline
סעיף ה - תמונה שבחרנו למחאתנו עם פסקת טיעון

# data[].attributes.subject
סעיף ה - תמונה שבחרנו למחאתנו עם פסקת טיעון

# data[].attributes.body
בפאדלט זה הראינו את מחאתנו נגד מערכת החינוך כיום והתבקשנו להוסיף תמונה עם "מם" ולהסביר כיצד הם מהווים כוח משותף להעברת מחאתנו נגד מערכת החינוך. אנו חושבים שהם מהווים כוח משותף להעברת המחאה עקב הסיבה הבאה:
המלל מנסה להעביר את מחאתו של התלמיד היחיד במערכת החינוך כאשר הוא אומר עליו שהוא עוד לבנה בחומה. כלומר מחאה על לקיחת היצירתיות והאינדיווידואליות של אותו תלמיד, הכתבת דרכו בלי רצונו והפיכתו לחלק שווה בין שווים במערכת שלא בחר להיות בה: "לבנה כמו כל הלבנים". אך המערכת צריכה להבין שאנו התלמידים שונים זה מזה ושיש לנו יחודיות משלנו, מטרות ושאיפות שונות בחיים. לכן אולי מבחינה מטאפורית תלמיד אחד ירצה להיות עץ, בעוד תלמד אחר ירצה להיות אבן עגולה או משולשת. אך אנו רואים שבחומה כולם צריכים להיות שווים בלי שום ייחודיות על מנת שתחזיק. לכן, התמונה של החומה מראה לנו את התלמידים במערכת החינוך באופן יותר כללי ואף את מערכת החינוך עצמה. היא מראה שעל מנת שהחומה המסמלת מטאפורית את מערכת החינוך תהיה חזקה ובכך תחזיק מעמד, על הלבנים להיות שוות בלא שום שוני או ייחודיות על מנת לייצב את החומה (המערכת) מה שמסתכם בכך שמערכת החינוך (החומה) תחזיק מעמד ותהיה חזקה ויציבה אך רואים שהחומה אפורה, כלומר שהלבנים אפורים, חסרי חיים ו"תשוקה" לבנות אותה ושהם צפופים ותקועים בחומה ללא אפשרות לצאת ולהראות חופשיות, ייחודיות ושמחה.
לסיכום, השילוב של מחאת התלמיד היחיד בפרט ומחאת התלמידים באופן כללי מרכיבים את מחאתנו השלמה נגד מערכת החינוך. עקב כך שהתמונה מראה את הכלל והמלל מראה את הפרט אז השילוב ביניהם מראה ומסכם את המחאה השלמה ובכך הם גם משלימים זה את זה. בזאת הם מהווים כוח משותף להעברת המחאה.

# data[].attributes.attachment_link.title
התמונה החדשה

# data[].attributes.headline
סעיף ד - המחאה שלנו כקבוצה נגד מערכת החינוך כיום

# data[].attributes.subject
סעיף ד - המחאה שלנו כקבוצה נגד מערכת החינוך כיום

# data[].attributes.body
אנחנו חושבים ורוצים להעביר מסר שמערכת החינוך כיום לא רלוונטית כלל לדור של היום, מהסיבות הבאות:
צורת הלימוד בתוך כיתה כמעט לא השתנתה כבר מעל 120 שנה, בערך מאז שהמקום "בית ספר" הומצא. הרבה מהמקצועות שאנו לומדים אינם משרתים אותנו ביומיום ולא מביאים לנו שום תועלת מעבר לבית ספר. לא נותנים לנו כלים שימושיים לחיים ודרכים להסתדר לבד כמו איך ללמוד בעצמנו בלי צורך בהקנייה של מורה. לא מלמדים אותנו דברים חשובים כמו כלכלה, ניהול כספי, מסים ומנהל. שיטת הלימוד לא מספיק מודרנית ופועלת לפי: תשנן ותשפוך במבחן, מה שמוציא את כל הערך מללמוד ואין לך צורך או רצון באמת להפנים את החומר הנלמד, אין באמת רצון מצד המערכת וחלק מהמורים שנעשה משהו עם החומר מעבר לביצוע המשימות והמבחנים הניתנים. מבזבזים הרבה שעות בכיתה בכל שיעור ולומדים בלי יעילות וניצול טוב של הזמן מכיוון שהמורה צריך להתמודד עם כיתה שלמה ובעיות משמעת. גם אומרים לנו לעשות כל מיני משימות וללמוד כל מיני שיעורים בלי להציג לנו את הערך מאחוריו ולמה הוא יועיל לנו, אם בכלל ובכך, מחליטים בשבילך מה יהיה לך טוב מבלי כל יכולת שלנו להתנגד. ישנה גם למידה של מקצועות רבים באותו יום ובלי סדר של מבחנים לפי מקצוע. לכן, אנחנו נאלצים לזגזג ממקצוע למקצוע מבלי להפנים את החומר ונאלצים לעשות סדרי עדיפויות בין המקצועות כדי "להצליח". קיימת במערכת גם פגיעה חלקית בזכויות בסיסיות כמו: יציאה לשירותים, אכילה, שנקבעים לפי החלטת המורה\מנהל הבית ספר. ישנה גרימת לחץ רב מיותר כתוצאה מהעברת מסר אובייקטיבי, שציונים הם חשובים לעתיד, מה שיכול להיות נכון אבל בוודאי לא פונה לכולם ויותר מכוון אותנו לעבודות מסויימות, מה שמחזיר לטענה שהם פשוט יכולים להחליט מה יהיה טוב בשבילנו. גם לא משנה מי המורה, נדרש מאיתנו להסתדר איתו גם אם אין כבוד או שהוא לא מלמד טוב.
גם המערכת כיום היא די נוקשה ולא מתאימה את עצמה כמו שצריך לילדים עם קשיים אלא מנסה להתאים אותם למערכת מה שמסתיים לרוב בפגיעה בתלמידים אלו. ידוע גם כי עקב המבחנים הרבים המערכת גם מונעת מאיתנו התלמידים פיתוח יצירתיות ויותר שינון.
לסיכום, מערכת החינוך כיום צריכה שינוי רב ובמקום להיות תקועים בעבר, אנו צריכים לשאוף אל עבר עתיד טוב יותר שלנו התמידים ולשאוף לפתירת בעיות אנושיות ועולמיות רבות בעזרת היצירתיות האנושית שלנו ובכך לדאוג לעתיד האנושות וכמובן דאגה לדורות הבאים. כמובן שאנו לא מאשימים את המורים שהרי כפופים למערכת זו ויש כמה מורים שהם אוצרות נדירים שנזכור לכל חיינו.

# data[].attributes.headline
סעיף ג' - המחאה בשירים שלמדנו - קו העוני

# data[].attributes.subject
סעיף ג' - המחאה בשירים שלמדנו - קו העוני

# data[].attributes.body
המחאה בשיר היא נגד הדעה הציבורית שאפשר להגדיר את האדם, שמחתו ומצבו ע"י ערך מתמטי כלכלי. רוני סומק אומר שהגדרת האדם צריכה להיות הומנית והיא הרבה היותר חשובה וגדולה ממספרים איתם אנשים חושבים שהם יודעים מה המצב של כל אדם. אלה שכל אדם צריך לראותו כאדם, כישות חיה, חושבת, הומנית ומרגישה, אדם כמו כולם.

# data[].attributes.headline
סעיף ג' - המחאה בשירים שלמדנו - שירת הסטיקר

# data[].attributes.subject
סעיף ג' - המחאה בשירים שלמדנו - שירת הסטיקר

# data[].attributes.body
השיר מוחה על גבול המחאה, על ההסתות השונות הגורמות לדעות קיצוניות, אלימות ושנאה בעם וכמו כן מוחה על התיוגים השונים והסטיגמות שאנשים מקשרים לשכבות אוכלוסייה שונות. ניתן לראות את הבעת מחאה זו בכך שהדובר חושף אותנו לסטיקרים עליהם כתובים דיעות אך לרב דברים קיצוניים, תקיפים ואף אלימים לדוגמא: "מוות לבוגדים" שביכולתם להתסיס אלימות ושנאה וכל זאת על מנת שנבין עד כמה מחאה יכולה לצאת משליטה ולהפוך להסתה ואלימות. כמו כן כמה העם שלנו סטיגמתי ומלא שנאה כלפי קבוצות שונות (מכליל).

# data[].attributes.headline
סעיף ג' - המחאה בשירים שלמדנו - שיר קנייה בדיזינגוף

# data[].attributes.subject
סעיף ג' - המחאה בשירים שלמדנו - שיר קנייה בדיזינגוף

# data[].attributes.body
השיר מוחה על אדישות האנשים באותה תקופה כלפי העולים, עעלל ההזנחה וההתעלמות מהם. הוא מוחה על ההתנשאות של המקומיים על העולים החדשים ועל הרגשת העולים כנחותים ועל הפגיעות הנפשיות של העולים החדשים עקב הדברים שציינו. השיר מנסה להעביר מסר שלא משנה מה שפת אמנו, כולנו בני אדם ולכן צריך לכבד אותנו כמו כל בני האדם ללא הבדל: דת, גזע ומין.

# data[].attributes.headline
סעיף ג' - המחאה בשירים שלמדנו - נקמת הילד המגמגם

# data[].attributes.subject
סעיף ג' - המחאה בשירים שלמדנו - נקמת הילד המגמגם

# data[].attributes.body
המחאה בשיר "נקמת הילד המגמגם" נועדה להעלות את המודעות של אנשים לכך שיש בעולם שוני רב בין אנשים. הוא מלמד אותנו לפתוח את העיניים כלפי אנשים. השיר מתאר את הילד המגמגם כמישהו שלא מסתדר עם המציאות הקיימת. הוא מבטא את הרצון להיות חופשי ולא להיות מוגבל על ידי המסגרות החברתיות והכלכליות הקיימות אלה רוצה להרחיב מסגרת זו שתיפתח ותתגמש כלפי כל סוגי השוני בין אנשים. גם ניתן לראות בשיר  שהילד מנסה להתמודד עם השוני בדרכיו האישיות. זה גם מראה שלכל איש יש דרך התמודדות משלו עם בעיות משלו. שלכל אחד יש את בעיותיו הפרטיות ושאי אפשר לדעת דרך איזה משבר האדם שמולי עובר רק ע"פ מראהו החיצוני. השיר גם מביא את המודעות לכוחה של השפה ומעודד אנשים להשתמש בקולותיהם . על ידי שימוש במטאפורה של ילד מגמגם, הוא מדגיש את חוויותיהם של אלה שנדחקים לשוליים או מושתקים על ידי החברה. הפזמון, "הגמגום שלי הוא הנשק שלי", מצביע על כך שגם משהו שנראה כמו חולשה יכול להפוך למקור כוח אם משתמשים בו בצורה נכונה.

# data[].attributes.headline
סעיף ב' - דעתנו על שירת מחאה.

# data[].attributes.subject
סעיף ב' - דעתנו על שירת מחאה.

# data[].attributes.body
נועם סימן טוב:
לדעתי שירת מחאה היא סוג של סיפור, לחן או שיר שהכותב מביע בו בעיה שמפריעה לו שהוא רוצה לשנות או לתקן אותה או להעלות למודעות לנושא מסויים. אני חושב שזוהי דרך טובה להביע את הדעה שלך, כי לעומת דרכים אחרות להעברת מחאה, היא יכולה להיות דרך אשר גורמת לקורא להבין את המחאה בהנאתו (לא משעמם).

בארי קפצן:
לדעתי שירת מחאה היא דרך להעביר לנמען מחאה של הכותב כגון: בעיה שהוא רוצה לתקן, סטיגמה שהוא רוצה להסיר ועד העלאת מודעות של הנמען בנושא מסויים באמצעות אמצעים אומנותיים. השימוש באמצעים אומנותיים שונים מייחד את שירת המחאה מהדרכים האחרות להעביר אותה אשר גורמים לנמען להעלות שלל רגשות, לצחוק, לבכות וכו.. ולהגיע למסקנות בעצמו. כלומר, העברת המחאה באופן עקיף ולא ישיר כמו בהפגנה.

שלו צ'יבוטרו:
לדעתי שירת מחאה היא דרך לבטא בעיה כלשהי בחברה שיש צורך להביא למודעות ולתקן. דרך לבטא מחאה, אבל בדרך נעימה וידידותית שלא כמו הפגנות, אלא להשתמש באומנות לביטוי הקושי ולעודד שינוי.

עדו נמשיץ:
לדעתי שירת המחאה היא להעביר את הדעה שלך דרך שיר אני חושב שזה טוב ועוזר לאנשים שרוצים להעביר את הדעה שלהם כי זה אוטנימי יותר ובכך מתאים למוחאים ביישנים וזה גם יותר קל מלארגן מחאה שלמה בחוץ. מחאות יכולות להיות כמו הפגנות כמו שירים כמו סרטים וסירטונים.

איתי גולן:
לפי דעתי שירת מחאה זה דרך להעביר את הדעות שלך לגבי משהו ולהנגיש את זה לקהל בדרך יותר נגישה אליו ונעימה לו. לא כמו דרכים אחרות שיכולות ליהיות גם פחות נעימות כמו מחאה עם חסימות כבישים שאז זה תוקע את כל הכבישים והדרכים.

יואב הראל:
לפי דעתי שירת מחאה היא דרך חשובה ונוחה להביע את עצמך בלי אלימות או סיכון להתפרצות מחלות, חסימות של רחובות ובכלל אווירה לא נעימה עקב הפגנה המונית. אני חושב שזוהי דרך טובה להביע דעה בגלל העובדה שהיא נעימה יותר לאוזן וקליטה אז המחאה נכנסת טוב יותר לראש.

# data[].attributes.headline
סעיף א' - מסקנות מכל שירי המחאה

# data[].attributes.subject
סעיף א' - מסקנות מכל שירי המחאה

# data[].attributes.body
משירי המחאה אותם למדנו בכיתה: "קו העוני", "נקמת הילד המגמגם", "שיר קנייה בדיזינגוף" ו"שירת הסטיקר". הסקנו שלל מסקנות.
ראשית, השירים עוררו את המודעות שלנו לסטיגמות שונות בחברה, לקרעים ולפערים בחברה הישראלית.
שנית, הם גרמו לנו להבין שישנם כל כך הרבה תחומים למחות עליהם אשר מדכאים קבוצות אכלוסיה שונות בחברה. תחומים שאנו אפילו לא מעלים על דעתנו ביומיום.
גם ראינו לאחר קריאת השירים, שהם מעבירים את המחאה, לעומת דרכים אחרות (כמו הפגנות, וכו), באופן מאוד אומנותי, עקיף ואף הומוריסטי.
לכן, עקב שימוש באמצעים אומנותיים אלו, זה נתן לנו הקוראים הנאה רבה בזמן קריאת השירים.
אנו ראינו שהרבה מהנושאים עליהם השירים מחאו, רלוונטיים גם כיום, אפילו אם השירים נכתבו לפני ככמה עשורים.