# data[].attributes.headline
Isäni appelsiinikukkien maasta - Irene Zidan

# data[].attributes.subject
Isäni appelsiinikukkien maasta - Irene Zidan

# data[].attributes.body
Helppolukuinen, mielenkiintoinen vaikka raskaita aiheita

Paljon tuttuja viittauksia suomalaiseen kulttuuriin

Auttoi ymmärtämään ihmisiä, joilla on maahanmuuttajavanhempia

Suomesta käsin kirjoitettuna auttoi ymmärtämään vielä paremmin, kun se että olisi ollut paikallisen näkökulmasta

Joillekin oli haastava seurata missä ajassa liikuttiin

Mielenkiintoista kun puhuttiin valtiosta ja kaistaleesta, ehkä haluttiin ottaa vähän etäisyyttä aiheeseen

Kenelle kirja oli kirjoitettu, muille maahanmuuttajille vai niille jotka eivät tienneet näistä aiheista?

Olisin halunnut kuulla enemmänkin historiaa aiheesta

Sormien ihon nyppimisestä puhuttiin useasti

Amira oli hahmona samaistuttava - kiltti, empaattinen, mutta ei täydellinen ei tietänyt aina mitä pitäisi tehdä, nolostui, kompastui, häpesi jne.

Toisaalta koska hänestä ei kerrottu paljoa, niin jäi etäiseksi - ei esim. kertonut syvemmin perhesuhteistaan

Avattiin myös hieman nykyuutisten tekoa - esim. mielenkiintoinen yksityiskohta että laskettiin kauanko joku artikkeli on etusivulla, mikä sen keskilukuaika ja tavoitettujen lukijoiden ikä

Kiva että lopussa Irene sai juteltua isänsä kanssa

Siskosta ja äidistä puhuttiin lopulta aika vähän

Isältä ei ehkä oltu kyselty oikeita kysymyksiä

Isälle myös sympatiaa siitä, että oli suomessa niin altavastaajana esim. kun omat lapset eivät puhuneet Arabiaa

# data[].attributes.body
Alussa varsinkin aika hidas eteneminen

Lapsuuskohta jopa aika turha

Daniel hahmona aika mitäänsanomaton, muissa hahmoissa enemmän persoonaa

Danielin isää kävi sääliksi, aina nukkui jossain nojatuolissa

”Paholainen” oli oikeasti aika kuumottava

Odotti kuvauksen perusteella, että on jotain yliluonnollista tai jopa fantasiaa

Oli yllättävää, että kirjojen hautausmaa ei ollut lopulta isommassa roolissa

Loppua kohden paljonkin jännittäviä hetkiä

Pieniä vivahteita Espanjalaisesta kulttuurista esim. vieraanvaraisuus, toisille jotka oli käyneet Barcelonassa oli helpompi sijoittaa oikeaan paikkaan

Puhuttiin paljon suolen toiminnasta

Vähän odotti, että lähdetäänkö tässäkin Pariisiin

Oli iloinen siitä, kun Daniel antoi kodittomalle töitä ja siitä tuli täydellinen työntekijä ja yllättynyt, että siitä tulikin tärkeä hahmo loppuun asti

Ferminin ja Danielin ystävyys oli kiva lisä tarinassa

Mitä ajatuksia Julian Carax herätti? Olisi ollut kiva saada hänen näkemyksiään ja hänen näkökulmastaan asioita

Osa arvasi aika alusta, että kuka se ”paholainen oli”

Todella hitaasti etenevä ja välillä ihan liikaa ”selitystä”, mutta loppua kohden kyllä kiihtyi tahti

Mielenkiintoisesti rakennettu kahden henkilön elämien kietoutuminen

Fumero ihan hirveä ja sairas hahmo

Hyvin suomennettu, kielellisesti runollinen

Mitä tykkäsitte lopusta, että paljastui kirjeessä? Loppuiko kirjailijalta keinot?

Kirjasta myös kaksi  muuta osaa, toinen joka sijoittuu aikaa ennen tämän kirjan tapahtumia ja toinen jälkeen

Mietittiin, että miksiköhän juuri tämä kirja on noussut suursuosioon ja käännetty usealle kielelle? Onko maaginen realismi vastaus?

# data[].attributes.body
Yllättäviä yliluonnollisuuksia

Vaikea saada kiinni tarinasta alussa, kun ei tiennyt vielä mihin henget liittyvät

Tarina hyppi jotenkin välillä, niin että ei tajunnut että missä mennään esim. kertoja puhui että ”tällöin minä en ollut vielä syntynyt”

Lapsuus ja college aika olivat kuin kaksi eri kirjaa

Mielenkiintoinen näkökulma, kun mt-ongelmia tarkasteltiin ja tuotiin esiin henkien kautta

Monilla hahmoilla oli kulttuurin tuomaa taakkaa

Miksi seksi oli niin isossa osassa kirjaa? Oliko se vain yksi tapa kuvata synnillistä elämää?

Jotenkin tuntui että jopa turtui siihen, miten paljon seksiä vaan jatkuvasti nostettiin

Collegeajan aikajana hämärtyi, kun ajassa hypittiin

Tosi vähän viittauksia siihen, että missä vuodessa ollaan, ei paljoa juteltu puhelimista tai tietokoneista?

Rasismi kysymyksiin ei otettu kantaa, kuvaako siis oikeasti realistisesti amerikkalaista college elämää?

Oliko Jeshuan kuvaaminen loukkaavaa tässä kirjassa?

Tapahtumia ei ollut oikein sidottu kontekstiin, tämä olisi auttanut sisäistämään paremmin tarinaa

Kuvailun lisääminen olisi auttanut myös

Miten se Adan äiti lähti ja miksi?

Adan sisaruksistakaan ei puhuttu paljoa alun jälkeen

# data[].attributes.body
Heti huomaa erilaisia kultuurellisia viittauksia - tehdään itse marjoista teetä, pihalla mandariinivarasto

Symbolisoiko mandariinit jotain?

Välillä oli tosi sekavaa, koska kirjailija puhuu omista kokemuksistaan ja koska painajaisistaan

Siihen asti kun lintua lähdettiin pelastamaan, niin oli jokin punainen lanka tarinassa

Tuli tavallaan mieleen juuri luettu Yellowface, jossa se toinen teki juuri kirjaa samanlaisista aiheista

Oli myös todella sekavaa, että koska puhuu päähenkilö omista kokemuksistaan ja koska Inton

Lumesta ja sen eri olomuodoista keskusteliin paljon, symboloiko jotain?

Ei ole ehkä ajatellut ennen, että myös muissa kulttuureissa on vahvoja siteitä lumeen

Päähenkilö oli aika mitäänsanomaton, ei ärsyttänyt eikä ilostuttanut

Päähenkilö jäi hieman etäiseksi, puhuttiin enemmän Intonista ja muista ihmisistä

Olisi niin halunnnut, että Intonin lintu olisi ollut elossa vielä - tulivatko Lintu ja Inton kuitenkin takaisin päähenkilön luo?

Ihan mielenkiinnolla odotti, että mitä päähenkilölle tapahtuu saarella - pääseekö Intonin kotiin

Ei ollut ennalta arvattava juoni

Olikin enemmän Intonin äidin tarina

Tuli hieman taas olo, että liikaa ängetty samaan tarinaan

Kun halutaan jokin merkittävä historiallinen taakka, niin on haastavaa varmasti tuoda se mielenkiintoisesti mutta kunnioitettavasti

Kirjan tempo oli aika vaihteleva, alussa hidas, keskellä nopea ja lopussa jopa luettelomainen

Suomenkielinen käännös oli tehty suoraan Koreasta Suomeksi, ja kääntäjä oli kertonut että oli tosi haastavaa paikoitellen saada käännettyä oikealla tavalla

Säästä puhuttiin paljon, oli välillä todella kuuma ja välillä todella kylmä - harvoin sopiva

Lintuihin ja niiden kuvailuun tuntui suhtautuvan lukijana todella lämpimästi - yleensä on aina kissa tai koira side kick, niin oli kiva kun olikin lintuja

# data[].attributes.body
Vaikea kokoajan muistaa että kauanko metrossa ollaan asuttu

Vaikea hahmottaa ja kuvitella asemia, miltä ne näyttivät pimeässä

Vaikea myös ajatella, että heille se valoisuus oli tosi normaali ja he varmaan ”näkivät” paremmin pimeämmässä, koska olivat tottuneet siihen

Karttaa oli haastava seurata, koska kaikkia kuljettuja reittejä ei oltu merkitty

Vaikea hahmottaa etäisyyksiä

Artjom oli henkilönä aika perus sankari, vaatimaton mutta omasi tietämättään ”voimia” joita ei ollut muilla

Artjom oli perus tavallinen mukava hahmo, hauskasti kirjotettu että aina kun hän kysyi jotain niin kaikki katsoivat häntä että etkö muka tiedä

Suurin osa ihmisistä oli vähintään hieman sekaisin, ymmärrettävästi

Bourbonin osa oli yllättävän lyhyt, kaikkien kumppaneiden osa itseasiassa

Puolessa välissö kirja on toistanut aikalailla samaa kaavaa - Artjom lyöttäytyy jonkun seuraan hetkeksi ja pääsee uudelle asemalle jossa tulee ongelmia

Aika videopelimäinen, oli vähän niinkun tasoja jotka pääsi läpi ja hyvin ymmärrettävää että tästä on tehty menestyviä videopelejä

Oli vaikea kuvitella miljöötä, kun metroasemat eivät ole itselle niin tuttuja

Oli epäuskottavaa miten nopeasti Artjom parani ilman lepoa kovasta hakkaamisesta natsiaseman jälkeen

300 sivua eikä yhtäkään naista, mutta toisaalta kerrotaanko aina edes kaikkien sukupuolta? Joskus puhutaan esim. vain vartijoista

Loppu oli mielenkiintoinen, ei ennalta-arvattava ja sitoi kokonaisuutta paremmin yhteen

Oli hyvä kuvaus yhteiskunnasta

Olisi ollu mielenkiintoista että millainen kulttuuri olis muodostunut esim. Helsingin metrossa mitä oltais syöty, millasia tapoja, pukeutuminen jne. tai Lontoon metrossa, joka on enemmän eri etnisyyksien sulatusuuni

Kirjalla on uudelleenlukuarvoa ja se avautuu paremmin uusilla lukukerroilla

Kirjaan on tehty myös kaksi jatko-osaa, jotka avaavat maailmaa vielä paremmin

# data[].attributes.body
Alkoi heti kirjan alusta tapahtua melkein liiankin nopeasti asioita ja oli vaikea saada kirjasta kiinni

Heti tuli selkeäksi erilaiset kulttuurilliset tekijät mm. naisen asema ja eläimet, Allahin tahto

Kirjotustyyli oli aika yksinkertainen ja helppolukuinen

Oli mielenkiintoista tietää, että kirjailija oli somalitaustainen ja kirja on kirjoitettu alunperin jo suomeksi

Alussa esiteltiin tosi nopeasti moni uusia henkilöitä ja nimet meni ihan sekaisin

Luul herätti henkilönä paljon säälin tunteita, epäreilu kohtalo heti syntymästä asti

Luul oli kuitenkin itsessään tosi mielenkiintoinen ja monitahoinen hahmo

Keyse esitettiin tavallaan hyvänä miehenä, mutta toisaalta teki myös itsekkäitä valintoja ja kohteli Luulia epäreilusti

Tosi vaikea tietää mihin aikaan kirjan tapahtumat sijoittuivat, ennen kun tarkasti itse kirjan kuvauksesta

Khadija esitettiin pitkälti aika ”täydellisenä” kauniina, hoikkana, viisaana, toiset huomioonottavana jne.

Tuntui että alussa kirja eteni niin nopeasti, että oli vaikea saada omista tuntemuksista kiinni. Voi olla että vieras ympäristö ja aiheet vaikuttivat, oli liikaa käsiteltävää.

Ahdistunut tunne kun ympärileikkausta ja liiton täyttöönpanoa pohjustettiin aika pitkään ennenkun ne tapahtuivat ja jännitti kuinka tarkasti niitä kuvaillaan

Raivostutti ja itketti kun Keyse käytti Khadijaa useaan kertaan ja syytti sitten Luulia siitä että Khadija voi huonosti

Säälitti Luul niin paljon, että hän joutui kärsimään niin paljon ihan vaan ulkonäkönsä vuoksi

Vihastutti kun Luul ja Khadija kärsivät Keysen valinnoista, kumpikaan naisista ei saanut päättää kohtaloaan

Yhteisön merkitys iso, kasvojen menetys iso - nykyaikana paljon pienempi rooli, ollaan individualisteja

Yhteisössä puhutaan että ollaan varakkaita, mutta sitä ei verrattu mihinkään mm. kamelit ja kultakorut

Kamelit iso teema

Tosi turvatonta, kun tuntui että siellä oli jatkuvasti pelko että joku voi vaan hyökätä leiriin

”Se ei ole miehen etu että vaimot ovat ystäviä”

Lopuksi Khadija myös kaipasi Keysen huomiota ja käyttäytyi tosi mustasukkaisesti

Mitä ajatuksia siitä, kun Khadija suuttui niin mahdollisuudesta kolmannesta vaimosta?

Olisiko tarina ollut mielenkiintoisempi Luulin näkökulmasta?

Hyppäys oli loppujen lopuksi aika iso siitä, että ensimmäisestä lapsesta kerrottiin tarkasti ja paljon ja yhtäkkiä niitä oli 8

Loppu oli aika mitäänsanomaton, 8 lasta josta tyyliin kahdesta kerrottiin paremmin. Jäi oli että tarina jäi kesken - Ilmeisesti tulee jatko-osa tyttärestä

Kulttuurellisesta näkökulmasta kirja oli todella avaava ja toi esiin kuvaa 1940-1960 lukujen Somaliasta

Tarkempi kuvaus historiasta ja vaikuttimista olisi ollut kiinnostavaa

Tunnelma ja miljöö oli hyvin kuvattu

Kuvattiin hyvin sitä, miten somaliassa tunnettiin isänmaallisuutta ja haaveiltiin yhteisestä somaliasta

# data[].attributes.body
Kirja oli kirjotettu yllättävän kevyesti

Tosi moni ei tiennyt oikein mitä odottaa, mutta kirja ei ollut sellainen mitä odotettiin

Toisia kirja vei mukanaan ja toisia alkoi kyllästyttää loppua kohden, monet kuitenkin halusivat lukea loppuun asti koska halusi tietää että miten tämä päättyy, mikä on loppuratkaisu

Oliko Athena oikeasti niin täydellinen, vai oliko päähenkilö vaan luonut hänestä sellaisen kuvan?

Hyödynsi ainakin muiden tarinoita omaan käyttöönsä

Miksi Athena vietti aikaa Junen kanssa?

Enemmän ehkä kollegasuhde, koska on yhteistä keskusteltavaa, samoja ongelmia ja ymmärtää maailmaa

Päähenkilöstä oli vaikea tykätä, hän vaikutti pinnalliselta, ennakkoluuloiselta, kateelliselta, epävarmalta

Päähenkilö oli raskas loppuun asti, mikähän oli kirjailijan syy tehdä hänestä tällainen hahmo?

Hyvin haastoi omaa ajattelua siihen, että päähenkilö oli moniulotteinen, eikä niin selkeästi hyvä tai huono

Millaisia kulttuurellisia asioita nousi? Opimmeko kiinalaisesta kulttuurista?

Enemmän opittiin kustannusmaailmasta

Olisiko oikea ratkaisu ollut jotenkin alusta asti tuoda esiin, että Juniperin ja Athena olisivat työstäneet kirjaa yhdessä

Oliko uskottavaa, että Athenan äiti ei olisi katsonut OLLENKAAN niitä muistikirjoja?

Voi olla että tässä tuli esiin, että häpeälliset asiat lakaistaan vaan maton alle

Uskoitteko, että Athena olisi elossa tai haamu tmv. jotkut oli miettineet, että onko June sekoamassa itse tai onko Athenalla kaksoissisko

Loppu jäi vaan spekulaation varaan

Jos jotain niin hyviä ajatuksia aiheesta oli nostettu puolin ja toisin rasismin kannalta sekä koko kustannusalasta

Goodreadsissa oli kommentoitu, että loppu oli hyvä siinä mielessä että sama toksinen meno jatkuu

Henkilökohtaisesti kyllästyin tarinaan jo puolenvälin tienoilla, omaa mielenkiintoani ei jaksanut pitää yllä jännitys siitä että paljastuuko päähenkilö vai ei, koska en kiintynyt häneen

Kirja upposi hyvin ajan henkeen ja viittasi populaarikulttuuriin

Kuvasi hyvin sitä miten yksinäinen ala tämä on, yksin kotona selataan somekeskusteluja

Kirjailijan omin sanoin kirja on ”horror story about loneliness in a fiercerly competetive industry”

Kirjassa olisi voinut olla monenlaista suuntaa mihin lähteä syventymään, esim. kulttuurillinen linja, kiinalaisten asema, aloittelevan kirjailijan polku jne.

Kateus iso teema

# data[].attributes.body
- Mistä pystyi päätellä mihin paikkaan ja aikaan kirja sijoittui?

- Esim. Suomeen verrattuna prostituutio paljon avoimempaa

- [x] Kulttuuri tuli esiin pienissä palasissa siellä täällä, ruoassa, juomassa, neitsyt Maria

- [x] Ihmisiä, vaatteita ja paikkoja ei kuvailtu kovin tarkkaan - ei tiennyt esim. miltä puhuja näyttää

- [ ] Hieman häiritsikin se, että kun tähän kulttuuriin kuuluu niin paljon se että itseä ilmaistaan vaatteiden ja asusteiden kautta, niin niistä ei juuri mainittu

- [x] Oliko se symboliikka ja mihin että yksi travesti oli lintu ja yksi ihmissusi ja oli päättömiä miehiä?

- [x] Miten päähenkilöllå oli varaa yliopistoon?

- [x] Tiedettiinkö edes mitä hän opiskeli

- [x] Kirja kuvaili paljon sukupuolen, seksuaalisuuden ja sellaisen elämän raadollisuuden kautta - mutta kenenkään elämään ei menty syvällisemmin.

- [x] Ajassa hypittiin aika paljon, joka sekoitti kuunnellessa

- [x] Esim isä lähti useampaan kertaan, ja usein olin että ai se isä on nyt kuitenkin kuvioissa

- [x] Luotiinko kuvaa siitä, että päähenkilö halusi rakentaa omaa tarinaansa, ei halunnut olla uhri vaan puhui itsestään usein saalistajana ja asiakkaista uhreina

- [x] Vähän dialogia

- [x] Kirjassa tapahtui jo niin paljon traumaattisia ja hirveitä asioita, että niihin turtui

- [ ] Kaipasi ehkä vähemmän kauheiden ja likaisten asioiden kuvailua ja enemmän ihmisten ja paikkojen

- [ ] Aiheena mielenkiintoinen ja lukukokemuksesta jäi olo, että oppi uutta

- [ ] Jätettiin paljon lukijan oman mielikuvituksen varaan asioiden kuvittelu

- [ ] Avautuuko kirja paremmin argentiinalaiselle?

# data[].attributes.headline
Taylor Jenkins Reid - Evelyn Hugon seitsemän aviomiestä

# data[].attributes.subject
Taylor Jenkins Reid - Evelyn Hugon seitsemän aviomiestä

# data[].attributes.body
Kuvittelitteko jonkun olemassa olevan julkkiksen näköiseksi Evelynin? Itselle oli Sofia Vergara ja myös Eva Longoria nousi - toisille ei tullut mitään selkeää, mutta Elizabeth Taylor tuli mieleen, koska hänellä on ollut 7 aviomiestä

Millasia tunteita Monique herätti?

Toiset piti hänen osuuksiaan hieman turhana, toisaalta osa tykkäsi että sitoi hyvin tarinan nykyhetkeen

Lukijalle jäi helposti olo, että mietti jatkuvasti miten Monique liittyy Evelyniin

Lopullinen yhteys ei ollut ennalta arvattava, mutta toisia häiritsi että jätettiin niin loppuun vasta se että kerrottiin, roikutettiin ns. lukijaa loppuun asti

Muutama arveli, että olisi paljastunut että Monique olisi ollut Evelynin lapsenlapsi, mutta todettiin että onneksi tämä ei ollut totta

Monelle oli jostain syntynyt alunperin ajatus, että kirja kertoo siitä että Evelyn murhaa kaikki aviomiehensä

Mitä ajatuksia ensimmäinen aviomies herätti? Aika vähän käsiteltiin heidän suhdetta. Mutta ehkä se oli vain sitä että molemmat kävivät töissä ja Evelyn oli niin nuori.

1. aviomies odotti, että Evelyn olisi kodinhengetär, mutta Evelyn käytti enemmän hyväkseen menolippuna pois Hell’s Kitchenistä

Ensimmäisestä aviomiehestä tuli limanen ja vastenmielinen olo toiselle, mutta toisille taas enemmän sellanen perus jamppa perinteisillä arvoilla

Avioliitto Doniin kävi niin sääli Evelyniä, mutta hyvin osattiin kuvata sitä että asiat eivät ole niin yksinkertaisia

Lisäksi kertoo ehkä ihan ajankuvasta, että millainen tabu esim. parisuhdeväkivalta on ollut tuolloin - on edelleen

Kiva kun saatiin clousure suhteelle myös kirjan myötä.

Tarinan kannalta suhde Doniin oli tosi oleellinen, koska hän oli Evelynin ensimmäinen rakkaus

Erityisen hyvin kirjassa tehty moniulotteisia hahmoja, kaikki eivät ole pelkästään hyviä tai pahoja

Oliko Evelynin ”kieroilu” ja ihmisten hyväksikäyttö hyväksyttävää? Esim. 3. avioliitto jonkun kanssa?

Tuntui että myös esim. kaikki miehet hyötyi jotenkin Evelynistä

Aina kun Evelyn meni naimisiin, niin oli joku syy ja miksi tämä henkilö ja mitä siitä seuraa - kuulosti aika raskaalta elämäktä

Tykättiin siitä, että Evelyn oli fiksu, osasi pelata mediapeliä oikein ja luoda sitä haluttua kuvaa muulle maailmalle

Herätti ajatuksia siitä, että kuinka paljon me edes tiedetään julkkisten omasta elämästä

Mielenkiintoisesti tuotiin esiin myös hänen ristitiitaansa piilotella kuubalaisuuttaan - ei puhunut espanjaa palvelijalle

tuotiin mukavan kevyesti huumoria myös mukaan

Asioita kuvailtiin hyvin ja oli jotenkin helppo kuvitella, miltä ihmiset ja paikat näyttivät - näin selkeästi mielessäni jo elokuvan tästä

Avioliitto Mick kanssa oli tärkeä kohta Celian suhteen kannalta, vaikka avioliittona kaikista lyhin

Vaikka Evelyn yritti tällä Mickin kanssa tehdyllä avioliitolla pelastaa Celian kanssa suhdetta, niin loppujen lopuksi se kääntyi häntä itseään vastaan.

Avioliitto Rexin kanssa oli ehkä kaikista ”avoin” ja rehellisimmin pohjin rakennettu liitto - enemmän liiketoimintaa

Kun Evelyn meni Harry kanssa naimisiin ja he olivat nelikko ja tiesi, että vielä on tulossa uusia häitä, niin tuli ihan surku koska se oli täydellinen järjestely

Harry oli ihana hahmo, joka kulki koko kirjan ajan mukana - häneenkin tuotiin moniuloisuutta ongelmien kautta

Toi esiin myös sitä, että rakkautta on monessa eri muodossa, ystävyys ja kumppanuus vs. intohimo

Mitä ajatuksia herätti, kun Evelyn sai Harryn kanssa lapsen?

Herätteli ajatuksia siitä, että mikä on perheen määritelmä

Olitteko Celian puolella kun hän lähti? Ymmärsittekö häntä?

Elokuva tuntui ehkä aika pieneltä syyltä lähteä

Celian mustasukkasuus välillä ärsytti, samantyylistä keskustelua käytiin usein

Erot oli tosi ehdottomia, ja esim näistä kohdista tuli sellainen että onko tarina uskottava?

Evelynissä ja Celiassa tapahtui henkilökohtaista kehittymistä - vanhempana he oppivat enemmän antamaan antamaan toisilleen periksi

Miltä avioliitto Maxin kanssa tuntui?

Niin pettynyt, kun Max olikin vaan rakastunut ideaan Evelynistä

Kokonaisuudesta välillä tuli sellainen olo, että yhteen kirjaan oli laitettu paljon asiaa ja joihinkin kohtiin jäi kaipaamaan syvyyttä ja välillä oli ihan pihalla että paljonko aikaa oli mennyt

Celian ja Evelynin ”häät” taisi olla ainoat häät jotka kuvailtiin

Katkelmat lehdistä oli kiva tapa muistutella asioista lukijaa sekä luoda kuvaa siitä, millainen kuva muulla maailmalla on

Monique jäi ehkä aika kylmäksi ja laskelmoivaksi - oliko ambulanssin soittamatta jättäminen oikea valinta?

# data[].attributes.body
Raivostuttavia hahmoja, mutta onko kirja silloin hyvin onnistunut jos hahmot menee ihon alle?

Oli vaikea sijoittaa että mihin aikakauteen ja paikkaan kirja sijoittuu

Yhteiskunnan rakennetta ja historiaa ei avattu kunnolla - jäi etäiseksi

Ympäristöä ei kuvailtu tarkasti, jätettiin paljon lukijan mielikuvituksen varaan

Vaatteita kuitenkin kuvailtiin tosi tarkasti, mitkä on teineille tärkeitä

Monille kirja tai elokuva oli nimenä tuttu ja siitä on usein viittauksia, mutta kukaan paikalla olleista ei ollut nähnyt elokuvaa - jos olet sekä lukenut kirjan että nähnyt elokuvan niin olisi kiva kuulla niiden yhteneväisyydestä!

Moni kuitenkin tunnisti elokuvassa käytetyn kasvomaalauksen, ja oli yllättävää että siitä ei ollutkaan kirjassa mainintaa

Kieleen kesti hetki päästä sisään, että oppi mitä eri sanat tarkoittavat esim. Harasoo

Päähenkilöön oli todella vaikea samaistua, eikä koko kirjan aikana tapahtunut mitään henkistä kehittymistä

Naisista puhuttiin tosi rumasti, mutta niin toisaalta puhuttiin kaikista

Joitakin muistutti sieppari ruispellossa kirjan teemaa

Kävikö missään vaiheessa sääliksi Alexia?

Jännä kontrasti sen välillä, että hahmot olivat tosi väkivaltaisia, mutta välillä käytetyt haukkumasanat olivat tosi ns. lapsellisia

Jännä valinta tarinankerrollisesti, että ei kerrottu paljon mitään Alexin kommunikaatiosta muiden vankien kanssa alun jälkeen, eikö hän vaan tutustunut kehenkään?

Millasia tuntemuksia heräsi, kun Alex palasi perheensä luo?

Kirjan kiinnostavimmat kohdat olivat varmaan, kun Alex joutui kohdata menneisyydessä kaltoin kohtelemiaan ihmisiä ja sai hieman jännittää mitähän tapahtuu

Huomasin itse että monessa kohtaa ajattelin että Alex on ansainnut kohtalonsa ja sitten tuli sellainen että hei ei silti väkivallalla ratkaista väkivaltaa esim. kun vanha mies ja hänen ystävänsä hyökkäsivät kimppuun kirjastossa

Kokonaisuutena todella pessimistinen

Kukaan ei oikein keksinyt, että kenelle suosittelisi tätä kirjaa

Suomennos oli kielensä puolesta todella hyvin onnistunut ja pystynyt varmasti tuomaan alkuperäisen kirjan tunnelman hyvin