# data[].attributes.body
Merenneito on toiselta nimeltään vedenneito. Naispuolisella hahmolla on ihmisen ylävartalo ja kalanpyrstö. Se kuvataan pitkähiuksiseksi naiseksi joka elää veden alla ja pystyy myös olemaan maalla

# data[].attributes.body
Ihmissusi on Ihminen joka muuttuu ihmissudeksi kun täysikuu tulee näkyviin

# data[].attributes.body
se on pieni ja siro yleensä nainen semmonen lentävä olento jolla on ötökän siivet ja niillä on yleensä taikavoimia ja ne on yleensä kuolemattomia

# data[].attributes.body
Kratti tai Skratti on suomalaisessa mytologiassa huutava kummitus, joka makaa maahan kätkettyjen aarteiden ja rahakirstujen päällä niitä halliten ja vartioiden. Samantapainen on myös Aarni. Nimi Kratti tulee ruotsin sanasta skratt ’nauru’. Mikael Agricolan mukaan Kratti kuului hämäläisten palvomiin haltijoihin. Sigfridus Aronus Forsiuksen 1500- tai 1600-luvulla kirjoittaman runon mukaan Kratti on yksisilmäinen ja lahjoittaa rikkautta palvojalleen.

# data[].attributes.body
Maahiset eli maanväki ovat pieniä ihmisenmuotoisia olentoja. Suomalaisissa kansantarinoissa kerrotaan kuinka maahiset asuvat maan alla omassa maailmassaan, jonka kuvailtiin olevat ylösalaisin oleva peilikuva meidän todellisesta maailmasta. Maahiset ovat ilkikurisia ja saattavat yllättää metsässä kulkevan ihmisen lumoamalla hänet peilikuva maailmaan. Taruissa kerrotaan että maahinen on näkymätön , mutta saattaa näyttäytyä ihmiselle muurahaisen muodossa. Joissakin taruissa kerrotaan että maahinen olisi vaihtanut ihmisen lapsen tilalle oman lapsensa, josta kasvaisi rampa, vähäjärkinen tai sairas. Joskus maahhiaisen lasta eli vaihdokasta kuvailtiin hiljaisina, syräytyneinä ja rumina. Maanväki saattoi myös sairastuttaa ihmisen jos tämä loukkasi maanväkeä.

# data[].attributes.attachment_caption
Tässä kuva miltä faunien oletetaan näyttävän

# data[].attributes.body
Fauni on antiikin roomalaisessa tarussa oleva haltija, fauneilla kerrotiin olevan voimakas sukupuolivietti vaikka ei ne aina onnistunutkaan nymfien tai ihmisnaisten tavoittelussa.

Faunia kuvaillaan miehenä jolla on ihmisen pää ja vartalo mutta pukin jalat, sorkat ja sarvet.

Renesanssin aikaan faunit palasivat taas kuvataiteen aiheeksi, nykyaikana kuuluisimpia fauni esimerkkejä on disneyn piirroselokuva Fantasia toinen kuuluisa fauni on Narnian ensimmäisessä tarinassa.

Faunien sanottiin muistuttavan kreikkalaisia satuolentoja satyyreja, satyyreillä sanottiin olevan hevosen häntä, korvat ja takajalat vain joskus pukin jalat. Joissakin maalauksissa kuitenkin satyyreille kuvattiin ihmisen jalat

# data[].attributes.body
Para on haltija ruotsalaisessa ja länsisuomalaisessa perinteessä. Sen toivottiin tuovan menestystä omistajalleen. Paran kuolema merkitsi myös omistajan kuolemaa.Ruotsissa se käsitettiin pallonmuotoiseksi, Suomessa jonkun eläimen näköisenä.

# data[].attributes.body
Lohikäärme on Liskomainen olento ja niillä on usein siivet, pitkä häntä, suomut ja terävät kynnet. Lohikäärmeen erityistaitoihin kuuluu tulen syökseminen jotkut voivat myös syökseä savua tai myrkkyä. Lohikäärme kuuluu Kiinan mytologiaan . Lohikäärme on voiman ja viisauden symboli. Maallisessa maailmassa lohikäärme edusti raivokkuutta taistelussa mistä johtuen sitä käytettiin vaakunoissa.

# data[].attributes.body
Ulkonäkö: pieniä, ihmisenmuotoisia olentoja.

Asuvat maanalla omassa maailmassaan. Usein maahiaisten maailma koetaan todellisen maailman peilikuvaksi joka voi olla jopa ylösalaisin. Maahiaiset voivat olla ilkikurisia. Joskus metsässä kulkija saattaa joutua maahisten lumoihin ja eksyä nurinkuriseen maailmaan jota metsänpeitoksi on kutsuttu.

# data[].attributes.body
Basiliski on kuin pelottavan käärmeen ja liskon sekoitus, jolla on kamala voima: sen silmät voivat tehdä pahaa pelkällä katseellaan. Se saattaa näyttää höyhenpeitteiseltä käärmeeltä tai suomuiselta liskolta ja sen pää on kuin käärmeellä. Basiliski on kuin painajainen, sankarit joutuvat usein kohtaamaan sen, ja sen voittaminen tarvitsee rohkeutta ja taitoa. Se voi lentää tai puhaltaa myrkyllistä hengitystä. Basiliski on todellinen pelon symboli.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Odysseus ja seireenit. Odysseus tukki merimiesten korvat ja sidotutti itsensä mastoon, jolloin seireenit eivät onnistuneet houkuttelemaan laivaa karille. Yksityiskohta attikalaisesta punakuviotekniikalla maalatusta stamnoksesta, noin 480 - 470 eaa. Vulci, Italia. British Museum GR 1843.11-3.31.

Seireeniä esittävä arkaainen terrakottaveistos, noin 550-500 eaa., Kreikka. 21 x 24,1 x 12,7cm. The Metropolitan Museum of Art, New York.

Määritelmä antiikin Kreikan mytologiassa taruolento, jolle kuvattiin ihmisen (yleensä naisen) pää ja yläruumis mutta linnun alaruumis

Selite Mytologiassa seireenit houkuttelivat ihanalla laulullaan merenkulkijoita tuhoon. Tunnetuimmat seireenit esiintyvät Homeroksen Odysseiassa. Myöhempi traditio mainitsee tavallisesti kahdesta neljään seireeniä, joiden niminä tunnetaan vaihtelevasti muun muassa Leukosia, Ligia, Aglaope, Parhenope ja Peisinoë. Seireenejä käytettiin kuva-aiheina muun muassa antiikin hautapatsaissa. Myöhemmin seireeneihin on liitetty uusia piirteitä ja heitä on kuvattu esimerkiksi klassistisissa tai romanttisissa maalauksissa.

Lisätiedot muinaiskreik. seirenes = seireenit

Erikieliset vastineet

Lähikäsitteet

Käytetyt lähteet

Konttinen&Laajoki2000, CastrénP&Pietilä-CastrénL2006

Alaviitteet

Lähdeviittaus tähän sivuun:
Tieteen termipankki 16.4.2024: Taidehistoria:seireeni. (Tarkka osoite: https://tieteentermipankki.fi/wiki/Taidehistoria:seireeni.)

# data[].attributes.attachment_link.description
Määritelmä antiikin Kreikan mytologiassa taruolento, jolle kuvattiin ihmisen (yleensä naisen) pää ja yläruumis mutta linnun alaruumis Selite Mytologiassa seireenit houkuttelivat ihanalla laulullaan merenkulkijoita tuhoon. Tunnetuimmat seireenit esiintyvät Homeroksen Odysseiassa. Myöhempi traditio mainitsee tavallisesti kahdesta neljään seireeniä, joiden niminä tunnetaan vaihtelevasti muun muassa Leukosia, Ligia, Aglaope, Parhenope ja Peisinoë.

# data[].attributes.body
https://fi.wikipedia.org/wiki/Pegasos

# data[].attributes.body
Yksisarvinen kuvataan yleensä valkoisena tai vaaleanpunaisena sirona hevosena, jolla on kierteinen sarvi keskellä otsaa.

Yksisarviset ovat tarinoissa puhtaita olentoja, joita vain neitsyt voi koskettaa. Yksisarvisen päävihollinen on yleensä leijona. Yksisarvisen sarvesta tehdyn juoman tai juomisen yksisarvisen sarvesta tehdystä astiasta on uskottu esimerkiksi parantavan tauteja, suojaavan myrkyiltä ja toimivan lemmen nostattajana.

Yksisarvisesta kertovat kuvaukset olivat suosittuja etenkin keskiajan Euroopassa. Usko yksisarvisten olemassaoloon säilyi Euroopassa 1800-luvulle.

Länsimaissa yksisarvista on pidetty villinä ja kesyttömänä, kun taas Lähi-idässä yksisarvinen oli rauhallinen eläin, joka toi onnea.